Справа № 503/1051/25 
Провадження № 2/503/224/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Сердюка Б.С.,
за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

УСТАНОВИВ:
ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.08.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75188873, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору не виконав. 27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як клієнтом та ТОВ «Вердикт Капітал» як фактором, укладено Договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором позики №75188873 від 26.08.2021 року, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 
04.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №3399711, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 2400,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору не виконав. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН», як клієнтом та ТОВ «Вердикт Капітал» як фактором, укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит №3399711 від 04.09.2021 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 . 
У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №3399711 від 04.09.2021 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 та відповідно до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором позики №75188873 від 26.08.2021 року, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 . Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитними договорами становить в загальному розмірі 32825,20 грн, з яких 6400,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 26112,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 240,00 грн. - заборгованість за комісіями, 64,00 грн. - інфляційні збитки, 9,20 грн. - нараховані 3% річних. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.
Ухвалою суду у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.
Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив. У відзиві відповідач позовні вимоги визнає частково, зокрема позов в частині стягнення заборгованості за основним зобов`язанням за обома кредитами в сумі 4000 грн. та 2400 грн. визнає, в решті вимог не визнає. Свої заперечення обґрунтовує тим, що являється військовослужбовцем ЗСУ. В період з 18.08.2017 року до 19.01.2018 року брав безпосередню участь а антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету територіальної цілісності України. З 26.02.2022 року проходить військову службу в ЗСУ за мобілізацією. Являється учасником бойових дій. Посилаючись на п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.п.15, 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, зазначив, що позов в частині стягнення з нього заборгованості за процентами в розмірі 26112,00 грн., заборгованості за комісіями в розмірі 240,00 грн., інфляційних збитків в розмірі 64,00 грн. та нарахованих 3% річних в розмірі 9,20 грн. задоволенню не підлягають. Крім того, просив стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а витрати на правову допомогу зменшити до 1000,00 грн. Також відповідач зазначає, що є військовослужбовцем та має на утриманні непрацюючу дружину та малолітню дитину, на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження дитини, копію посвідчення, копію військового квитка та копію довідки про безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 18.08.2017 року по 19.01.2018 року. Із зазначених підстав у позові в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами в розмірі, заборгованості за комісіями, інфляційних збитків та нарахованих 3% річних просить відмовити.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відповідно до пункту 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Таким чином позивач вважає, що Законом встановлені пільги для таких двох категорій військовослужбовців: - які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час дії особливого періоду. Вказує, що відсотки за кредитними договорами були нараховані з 26.08.2021 року по 23.02.2022 року та з 04.09.2021 року по 23.02.2022 року без порушення ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Щодо тверджень відповідача про неспівмірність витрат на правову допомогу зі складністю справи зазначив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження такої позиції.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 26.08.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75188873, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором cG5moHcmKx, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн, строком на 30 днів, базова процентна ставка - 1,99%, дата повернення позики 25.09.2021 року, знижена процентна ставка/день - 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70% за день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3,71%, орієнтовна загальна вартість позики 4012,00 грн. 
Згідно п.12 Договору, його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Сторони погодили, що інші умови цього договору регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 6.1. Правил за користування позикою позичальник сплачує товариству проценти у розмірі, визначеному договором. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного договору позики.
Нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника та нараховується за процентними ставками, що зазначені в договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення (п.6.3 Правил).
Згідно з п. 6.5 Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою, починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.
У разі виникнення понадстрокового користування позикою (або її частиною), товариство має право переуступити своє право вимоги третім особам без згоди на це позичальника (п.6.7. Правил).
04.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3399711, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 2400,00 грн, строком на 28 днів з 04.09.2021 року.
Пунктом 1.5.1 договору встановлено, що за надання кредиту сплачується 240,00 грн. комісії, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово.
Проценти за користування кредитом: 840,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору).
Відповідно до п.2.1. Договору, кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Відповідно до п.3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору.
Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (п.2.2.2. Договору).
Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Укладення ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «МІЛОАН» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).
Відповідно до пункту 7.1, цей договір, що складається з правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. Строк дії договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Згідно п.3.2.6. договору кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь-який час потягом строку цього договору без згоди позичальника.
Судом встановлено, що договір було підписано позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором J79295, який відповідно до довідки про ідентифікацію було надіслано йому 04.09.2021 року на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначений у анкеті-заяві.
Анкета-заява на кредит № 3399711 від 04.09.2021 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «МІЛОАН».
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1ст.638 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №15/12-2021-22, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначеними у відповідних реєстрах.
Відповідно до п. 2.2 договору, фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Згідно з п. 2.4. договору, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається.
Відповідно до п.6.1.4 право вимоги переходить до фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.
Відповідно до Акта приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 4240, загальна сума заборгованості складає 89575232,26 грн.
Згідно витягу з реєстру боржників від 15.12.2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає від ТОВ «МІЛОАН» право вимоги за кредитним договором №3399711, укладеним з ОСОБА_1 
10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за договорами кредиту. 
Згідно п. 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5312491,59 грн. без ПДВ (п.7.1. договору). Ціна договору сплачується новим кредитором в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п.12 договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному п.5.6.2. договору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору (п.7.2. договору).
Відповідно до Акта прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року первісний кредитор (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») передав, а новий кредитор (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») прийняв реєстр боржників кількістю 207307.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №3399711, укладеними з ОСОБА_1 .
Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №3399711 утворилась заборгованість в розмірі 19200,00 грн, яка складається із 2400,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 16560,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 240,00 грн заборгованості за комісією.
27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №27/01/2022, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначеними у відповідних реєстрах.
Відповідно до п. 2.2 договору, фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Згідно з п. 2.4. договору, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими передається.
Відповідно до п.6.1.4 право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.
Відповідно до Акта приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 8518, загальна сума заборгованості складає 135164792,66 грн.
Згідно витягу з реєстру боржників від 27.01.2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» право вимоги за договором позики №75188873, укладеним з ОСОБА_1 
10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за договорами кредиту. 
Згідно п. 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 794503,18 грн. без ПДВ (п.7.1. договору). Ціна договору сплачується новим кредитором в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п.12 договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному п.5.6.2. договору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору (п.7.2. договору).
Відповідно до Акта прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року первісний кредитор (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») передав, а новий кредитор (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») прийняв реєстр боржників кількістю 29141.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №75188873, укладеними з ОСОБА_1 .
Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №75188873 утворилась заборгованість в розмірі 13625,20 грн, яка складається із 4000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 9552,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 64,00 грн. інфляційних збитків та 9,20 грн. нарахованих 3% річних.
Відповідач у відзиві зазначив, що є військовослужбовцем і відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки. На підтвердження зазначеного надав копію військового квитка, з якого встановлено, що він з 18.03.2014 року призваний у ЗСУ, а 31.12.2021 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №149 звільнений (демобілізований) в запас. 
Проте, пільга щодо нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом поширюється лише до моменту перебування особи на військовій службі. Зазначене узгоджується із позицією Верховного суду що викладена у постанові від 26.12.2018 у справі №522/12270/15-ц: «Застосування приписів пункту 15 статті 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей обумовлено самим фактом наявності у особи статусу військовослужбовця. Нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом не здійснюється на період проходження такою особою військової служби».
Враховуючи, що відповідач був демобілізований 31.12.2021 року, то він звільняється від сплати відсотків, нарахованих до вказаної дати. Разом з тим, зобов`язаний сплатити відсотки, нараховані після 31.12.2021 року.
Щодо твердження відповідача про необґрунтованість та безпідставність вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 240,00 грн, суд зазначає наступне.
Пунктом 1.5.1. укладеного між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №3399711 передбачено одноразове нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання фінансових кредитів передбачено, що позичальник зобов`язується повернути товариству кредит або його частину, сплатити комісію за надання кредиту (якщо застосовується) та проценти за користування кредитом у дату(и) платежу, що встановлена(і) договором та/або графіком розрахунків (платежів).
Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 N 16 затверджено Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно пункту 1 яких до загальної вартості кредиту для споживача можуть включатися комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту).
Крім того, ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачає звільнення військовослужбовців від обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту.
Тож, включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідача за договором про відступлення прав вимоги, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором.
На підставі викладеного суд приходить до висновку що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зокрема стягненню підлягає 
-заборгованість за договором про споживчий кредит №3399711 в розмірі 9120,00 грн, що складається з 2400,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 240,00 грн. заборгованості за комісією та 6480,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими після 31.12.2021 року;
-заборгованість за договором позики №75188873 в розмірі 4073,20 грн, що складається з 4000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 64,00 грн. інфляційних збитків та 9,20 грн. - 3% річних, нарахованих в період з 27.01.2022року по 23.02.2022 року.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи позивачем надано:
- договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», згідно п 4.1. якого вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору;
- прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»
- заявка на надання юридичної допомоги №1183 від 01.05.2025 року;
- витяг з акта №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року, згідно якого АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано, а позивачем отримано правову допомогу на загальну суму 13000,00 грн., з яких надання усної консультації з вивченням документів 4000,00 грн (2 год по 2000 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000,00 грн (3 год по 3000 грн) 9000,00 грн.
Враховуючи висновки суду щодо часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором позики №75188873 від 26.08.2021 року та договором про споживчий кредит №3399711 від 04.09.2021 року, у загальному розмірі 13193 (тринадцять тисяч сто дев`яносто три) грн. 20 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачений при зверненні до суду судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 973 (дев`ятсот сімдесят три) грн. 56 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 5224 (п`ять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 70 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя         Б.С. Сердюк