"02" липня 2024 р. Справа № 363/3374/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Київського рибоохоронного патруля Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за 
ч. 4 ст. 85 КУпАП, 
встановив:

13 травня 2026 року о 12:00 годині на Київському водосховищі, біля с. Ровжі Вишгородського р-ну Київської обл., гр. ОСОБА_1 , під час весняно-літньої нерестової заборони, грубо порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби з гумового човна, забороненими знаряддями лову – сітками з ліски – 2 шт. (l-50м, h-1,5м, а-40мм*2). При цьому виловив рибу: краснопірка – 5 шт. (1 кг), плоскирка – 3 шт. (0,7 кг), клепець-1 шт. (0,3 кг), окунь-4 шт. (1 кг), судак – 1 шт. (1 кг), сом - 1 шт. (4 кг), карась – 18 шт. (6 кг). Загальна вага – 14 кг.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив ст. 27, 63 ЗУ «Про тваринний світ» та пп. 1 п. 1 р. ІV «Правил любительського рибальства»
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею ст. 85 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Отже, сторона, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої він є, та зобов`язана утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №910/189/14.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі тваринного світу, зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.
Згідно ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.
У ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу . Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: порушенні встановленого законодавством порядку надання об`єктів тваринного світу в користування; порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу; невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; порушенні встановлених законодавством вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин, самовільному випалюванні сухої рослинності або її залишків; порушенні правил зберігання, транспортування, застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив та інших речовин (препаратів); порушенні правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних колекцій, торгівлі ними, а також установленого законодавством порядку їх пересилання, ввезення в Україну і вивезення за її митну територію; самовільному або з порушенням установленого законодавством порядку переселенні, акліматизації та схрещуванні тварин, а також виведенні і використанні генетично змінених організмів; жорстокому поводженні з тваринами; приховуванні та перекрученні інформації про стан і чисельність об`єктів тваринного світу та їх використання; невжитті заходів щодо запобігання загибелі тварин, погіршенню середовища їх існування та ліквідації негативного впливу на тваринний світ; порушенні порядку придбання, реалізації, пересилання і вивезення за межі України, ввезення на її територію диких тварин та інших об`єктів тваринного світу; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні; виготовленні, зберіганні, реалізації та застосуванні заборонених знарядь добування тварин; невиконанні законних розпоряджень посадових осіб органів, що здійснюють державний контроль та управління у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Незаконно добуті (зібрані) об`єкти тваринного світу, виготовлена з них продукція, знаряддя правопорушень підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку. Дикі тварини та інші об`єкти тваринного світу, що ввезені на територію України або вивозяться за її межі з порушенням законодавства, підлягають у встановленому законом порядку конфіскації або безоплатному вилученню і реалізуються згідно з правилами, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини. У разі вилучення незаконно добутих живих тварин повинні бути вжиті заходи щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище.
Відповідно до п.п. 1 п. 1 р. 4 Правил любительського і спортивного рибальства, забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів. 
Згідно п.п. 1 п. 2 р. 3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 вересня 2022 року за № 700 передбачені обов`язки рибалок дотримуватися вимог цих Правил та інших вимог законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, підтверджується такими доказами:
протоколом серії КИ №001323 про адміністративне правопорушення від 13 травня 2026 року, який складений у присутності правопорушника та підписаний ним; 
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення; 
протоколом огляду та вилучення речей і документів від 13 травня 2026 року, згідно з яким у ОСОБА_1 вилучено: гумовий човен – 1 шт., сітки з ліски – 2 шт. (l = 50 м, h = 1,5 м, а = 40?40 мм), а також рибу: краснопірка – 5 шт. (1 кг), плоскирка – 3 шт. (0,7 кг), клепець – 1 шт. (0,3 кг), окунь – 4 шт. (1 кг), судак – 1 шт. (1 кг), сом – 1 шт. (4 кг), карась – 18 шт. (6 кг). Загальна маса вилучених водних біоресурсів становить 14 кг; 
розрахунком матеріальної шкоди;
розпискою про передачу на відповідальне зберігання гумового човна та вилучених водних біоресурсів ОСОБА_1 ; 
квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час провадження у справі про адміністративне правопорушення; 
планом-схемою місця вчинення адміністративного правопорушення; 
довідкою про повторне вчинення однорідного адміністративного правопорушення;
витягами з Правил любительського та спортивного рибальства та статей 27, 63 Закону України «Про тваринний світ».
Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 85 КУпАП, а вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною.
Частиною 4 ст. 85 КУпАП передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову), що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації знарядь та незаконно добутих водних живих ресурсів, що передбачено санкцією ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 КУпАП якщо в результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду, то суддя під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди.
Оскільки вирішення питання про відшкодування винним майнової шкоди є правом суду, а не обов`язком, суддя вважає, що майнова шкода не підлягає стягненню, але одночасно роз`яснює представнику Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області, що для відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушення має право звернутися в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40, 40-1, 85, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, без конфіскації знарядь лову та незаконно добутих водних біоресурсів.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.
Заборонене знаряддя лову, а саме сітки з ліски у кількості 2 (дві) штуки (довжина 50 м, висота 1,5 м, вічко 40?40 мм), — знищити.
Водні біоресурси: краснопірка – 5 шт. (1 кг), плоскирка – 3 шт. (0,7 кг), клепець – 1 шт. (0,3 кг), окунь – 4 шт. (1 кг), судак – 1 шт. (1 кг), сом – 1 шт. (4 кг), карась – 18 шт. (6 кг), а також гумовий човен, які передані ОСОБА_1 на відповідальне зберігання, — залишити у його власності.
Роз`яснити представнику Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області право звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питання про відшкодування майнової шкоди, завданої адміністративним правопорушенням.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження — не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у разі примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові.
Строк пред`явлення постанови до виконання — протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя С.В. Олійник