Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 541/4832/25
Провадження № 2/542/433/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
06 травня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді – Афанасьєвої Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання – Чиж Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

В С Т А Н О В И В:

16.12.2025 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект» з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 80707,94 грн.
В позовній заяві посилався на те, що 17.02.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №3468472 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у сумі 17300 грн. строком на 359 днів, стандартна процентна ставка 1,99% на день. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідачка, у свою чергу, не виконала умови кредитного договору.
26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» було укладено Договір факторингу №26102023, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Профіт» право вимоги за кредитним договором.
09.09.2025 року між ТОВ «ФК «Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт» відступив новому кредитору право вимоги за кредитним договором.
Зазначають, що всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 80707,94 грн, яка складається з: 17299,99 грн – заборгованість за тілом кредиту, 63407,95 грн - заборгованість за відсотками.
Просять стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект» заборгованість за кредитним договором в розмірі 80707,94 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 березня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.71).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання (а.с.75, 78-79, 80-81), в клопотанні просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 67).
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с. 73-74, 82-83), та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала.
Ухвалою суду від 06.05.2026 року встановлено заочний розгляд справи.
За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
17 лютого 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №3468472 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 17300 грн., строком на 360 днів.
Тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Знижена процентна ставка становить 1,10% в день та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 19.03.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою (а.с.31-40).
Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим індентифікатором Е116 (а.с. 40).
Істотні умови кредитного договору №3468472, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному відповідачкою одноразовим ідентифікатором.
Одночасно з підписанням цього договору ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.40 на звороті-42).
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.
Виконання первісним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 17300 грн відповідачу підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» про перераховання 17.02.2023 року коштів на суму 17300 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с.46 на звороті), яка зазначена позичильником в договорі №3468472 від 17.02.2023 року (а.с.31-40). 
Через невиконання відповідачкою умов кредитного договору станом на 26.10.2023 року у неї утворилась заборгованість за кредитним договором №3468472 від 17.02.2023 року в сумі 80707,94 грн, яка складається з: 17299,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 63407,95 грн - заборгованість за відсотками (а.с.42 на звороті-46).
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано.
Так, відповідачка в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). 
Як зазначено у ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Кредитний договір №3468472 від 17.02.2023 підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «Лінеура Україна» №3468472 від 17.02.2023 та ОСОБА_1 був підписаний шляхом накладення електронного цифрового підпису позичальника. 
На підтвердження існування договірних відносин між ОСОБА_1 (як позичальником) та ТОВ «Лінеура Україна» (як первісним кредитором) позивачем у справі були надані копії договору №3468472 від 17.02.2023, паспорта споживчого кредиту (документ, в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, інформація та контактні дані кредитодавця, порядок повернення кредиту тощо). Згадані документи підписані ОСОБА_1 електронним підписом. 
Як убачається з матеріалів справи, перерахування коштів у сумі, визначеній умовами кредитного договору, первісним кредитором здійснювалось на реквізити банківської картки, яку ОСОБА_1 зазначила у договорі. 
Факт перерахування кредитних коштів підтверджено довідкою ТОВ «Пейтек Україна» від 28.02.2024 № 20240228-2117 (а.с. 46 зворот).
Отже, суд вважає доведеним той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, факт укладання, підписання якого та отримання кредитних коштів за яким, відповідачем не спростовано. Враховуючи вищевикладене, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Щодо набуття ТОВ «ФК «Сіті Колект» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором.
Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
З огляду на характер спірних правовідносин, зміст та підстави заявлених позовних вимог, позивач мав довести, а суд перевірити на підставі наданих сторонами доказів факт переходу до ТОВ «ФК «Сіті Колект» права вимоги за кредитним договором №3468472 від 17 лютого 2023 року, а також наявність та розмір заборгованості відповідачки за Договором.
Так, звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «ФК «Сіті Колект» вказувало, що заборгованість за кредитним договором №3468472 від 17.02.2023 року становить 80707 грн 94 коп, з яких 17299,99 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 63407,95 грн – сума заборгованості за відсотками, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредитора у спірних правовідносинах.
На підтвердження позовних вимог позивачем було долучено копію Кредитного договору №3468472, копію Паспорту споживчого кредиту, розрахунок суми заборгованості, копію правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», копію Договору відступлення прав вимоги №26102023 від 26.10.2023, копію Договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року, копію акта приймання-передачі документації за Договором факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів, Реєстр 
боржників до Договору факторингу від 09.09.2025 року №ДО-20250909/001, копію витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року.
Таким чином, надані позивачем докази підтверджують укладення кредитного договору №3468472 від 17 лютого 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 .
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача.
Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України).
Як вбачається із матералів справи, 26 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено Договір відступлення прав вимоги №26102023, за умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.50-51).
Згідно з п.1.2 вищевказаного договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Відповідно до п.2 Договору реєстр боржників - це погоджений сторонами список з переліком особистих даних боржників (ім`я, прізвище, ідентифікаційний номер) і розмір грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржника у разі їх наявності у кредитора, разом з додатком у електронному вигляді бази даний. Форма реєстру наведена у Додатку №1 до цього Договору.
В якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами Договору складає 1170331,26 грн (п.7.1 Договору). 
А в п.6.2.3 Договору відступлення прав вимоги передбачено, що права вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту зарахування грошових вимог в повному обсязі в розмірі, визначеному в п.7.1 Договору (1 170 331,26 грн), на рахунок Кредитора, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.
Факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним актом приймання-передачі (Додаток №5 до цього Договору), підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі сторін (п.8.1.1 Договору).
ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання Договору відступлення прав вимоги та заповнення реєстру боржників (додаток №1) підготувати та передати ТОВ «ФК Профіт» реєстр боржників з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститься у реєстрі боржників (п.8.3, 8.3.1 Договору відступлення прав вимоги).
Протягом 5 робочих днів з моменту отримання ТОВ «ФК Профіт» електронної форми реєстру боржників ТОВ «ФК Профіт» формує та надає ТОВ «Лінеура Україна» для підписання акт приймання-передачі Реєстру боржників (п.8.3.2 Договору відступлення прав вимоги).
Звертаючись до суду з даним позовом позивачем не було надано суду копію Реєстр Боржників за кредитними договорами до Договору відступлення прав вимоги №26102023, за яким до ТОВ «ФК «Профіт» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3468472 від 17 лютого 2023 року.
Тобто позивачем не надані докази на підтвердження того, що первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» були відступлені ТОВ «ФК «Профіт» за плату права вимоги саме до відповідача ОСОБА_1 , які виникли саме на підставі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3468472 від 17 лютого 2023 року.
Крім того, позивачем не надано доказів перерахування ТОВ «ФК Профіт» грошових коштів в розмірі 1 170 331,26 грн на рахунок ТОВ «Лінеура Україна» як компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги.
Відсутність реєстру боржників, підписаного уповноваженими особами, акту прийому-передачі документації та належних доказів щодо повної оплати за відступлення права вимоги позбавляє суд можливості з`ясувати дійсність переходу прав вимоги до відповідача за кредитним договором №3468472 від 17 лютого 2023 року до ТОВ «ФК Профіт» на підставі договору про відступлення права вимоги № 26102023 від 26.10.2023, та набуття, в подальшому, права такої вимоги позивачем в даній справі (ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект») за договором факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025.
Так, в подальшому 09 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт» укладено Договір факторингу №ДО-20250909/001, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги. Фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту фінансування (ціну договору) за відступлення прав вимоги у порядку та у строки встановлені цим договором (а.с.52-54).
Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1 від 17.09.2025, ТОВ «ФК «Сіті Колект» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Профіт» грошові кошти у сумі 1007777,66 грн, призначення платежу: оплата суми фінансування згідно договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 (а. с. 54 зворот).
Як вбачається із Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року до ТОВ «ФК «Сіті Колект» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3468472 (а.с.56).
Разом з тим, за відсутності належних доказів переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Профіт» права вимоги, неможливо встановити чи у ТОВ «ФК «Профіт» виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3468472 та чи на момент укладення договору факторингу від 09.09.2025 року ТОВ «ФК «Профіт» могло передавати таке право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Сіті Колект».
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 17 лютого 2023 року №3468472, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 . А саме: відсутні докази, які підтверджують відступлення права вимоги ТОВ «Лінеура Україна» - ТОВ «ФК «Профіт», набуття такого права грошової вимоги за зобов`язаннями  ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Профіт», й можливість передавати таке право грошової вимоги до відповідача – позивачу ТОВ «ФК «Сіті Колект». Та відповідно наявність права грошової вимоги у позивача до відповідача та у визначеному в позовній заяві розміру заборгованості за договором №3468472 від 17 лютого 2023 року, тому відсутні правові підстави для стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект» заборгованості за вказаним кредитним договором.
З огляду на наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Колект» заборгованості за договором №3468472 від 17 лютого 2023 року задоволенню не підлягають.
Судові витрати слід покласти на позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,–
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект», місце знаходження: проспект Соборності, буд.30-А, прим.321, м.Київ, 02154, код ЄДРПОУ 43950742;
відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 06 травня 2026 року.
Суддя Новосанжарського районного суду 
Полтавської області Ю.О. Афанасьєва