Справа № 560/16369/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

23 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Кам`янець-Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1) щодо направлення звернення № Е1566164 від 12.03.2025 у зв`язку із можливим вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до органів Національної поліції України щодо оголошення у розшук ОСОБА_1 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області повідомлення про відсутність підстав для оголошення у розшук ОСОБА_1 ; зобов`язати Кам`янець-Подільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі – відповідач 2) виключити інформацію про ОСОБА_1 з бази інформаційного ресурсу інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» як такого, що перебуває у розшуку.
Ухвалою суду від 25.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно із позовною заявою, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з таких підстав. 
Зазначає, що є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стверджує, що облікові дані уточнив своєчасно. 
На підтвердження цього посилається на відомості з військово-облікового документа, сформованого у мобільному застосунку «Резерв+», у якому зазначено «Дані уточнено вчасно» та дату уточнення даних - 21.05.2024.
Вказує, що в електронному військово-обліковому документі та в мобільному застосунку «Резерв+» відображено інформацію про те, що його розшукує ТЦК з 12.03.2025, а також позначку про порушення правил військового обліку.
На думку позивача, така інформація відображена без належних правових підстав, оскільки він не отримував повістки, розпорядження або іншого належного виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 на дату, неприбуття в яку стало підставою для направлення звернення № Е1566164 від 12.03.2025 до органів Національної поліції України.
Стверджує, що за відсутності належного повідомлення про дату, час і місце явки він не міг бути визнаний таким, що не прибув за викликом або вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП.
Також позивач посилається на відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.09.2025, у якій зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 не складався, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не виносилась.
З цих підстав позивач вважає протиправними дії РТЦК щодо направлення звернення № Е1566164 від 12.03.2025 до поліції, а подальше перебування відповідної інформації у відповідних інформаційних ресурсах поліції - таким, що порушує його права та створює ризик адміністративного затримання і доставлення до ТЦК.
Відповідно до відзиву на позов, Кам`янець-Подільське районне управління поліції ГУНП в Хмельницькій області проти задоволення позову заперечує з таких підстав.
Зазначає, що вимоги позивача до поліції є безпідставними, оскільки поліція не є ініціатором звернення № Е1566164 від 12.03.2025, а відповідна інформація надійшла на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказує, що інформація щодо ОСОБА_1 станом на 13.10.2025 відсутня в інформаційній підсистемі «Розшук» ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України».
Стверджує, що за даними поліції, інформація щодо ОСОБА_1 міститься в інформаційній підсистемі «Облік звернень» / інформаційному ресурсі, пов`язаному з обліком звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зі статусом «активний» на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 № Е1566164 від 12.03.2025.
Кам`янець-Подільське РУП ГУНП також зазначає, що працівники ГУНП в Хмельницькій області та його структурних підрозділів не вносять відповідну інформацію самостійно, а її надходження здійснюється засобами електронної інформаційної взаємодії відповідних державних електронних інформаційних ресурсів.
Крім того, відповідач 2 зазначає про відсутність у Кам`янець-Подільського РУП ГУНП технічної можливості самостійно виключити позивача з відповідного інформаційного ресурсу як такого, що перебуває у розшуку.
Відповідач 1 правом на подачу відзиву не скористався, а тому, суд, на підставі ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує спір за наявними матеріалами справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З військово-облікового документа, сформованого у мобільному застосунку «Резерв+» 28.06.2025, вбачається, що щодо ОСОБА_1 відображено позначку «Порушення правил військового обліку», категорія обліку - військовозобов`язаний, ІНФОРМАЦІЯ_5 , дата уточнення даних - 21.05.2024, з позначкою «Дані уточнено вчасно».
З іншого скріншота мобільного застосунку «Резерв+» вбачається повідомлення «Вас розшукує ТЦК від 12.03.2025», а також зазначено, що документ оновлено 16.07.2025 о 15:54.
З відповіді Кам`янець-Подільського РУП ГУНП від 11.09.2025 №148667-2025 на адвокатський запит вбачається, що відповідно до обліків інформаційної підсистеми «Призовник, військовозобов`язаний, резервіст» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформація щодо ОСОБА_1 обліковується в Кам`янець-Подільському РУП ГУНП в Хмельницькій області зі статусом «активний» на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 № Е1566164 від 12.03.2025 у зв`язку з можливим вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП.
У цій відповіді поліція зазначила, що відповідна інформація відображена в ІКС ІПНП на підставі направлення електронного повідомлення за структурою транспортного конверту від ресурсу Міністерства оборони України до відповідного програмного інтерфейсу електронних інформаційних ресурсів Національної поліції України.
З відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.09.2025 вбачається, що щодо ОСОБА_1 було сформовано електронне звернення № Е1566164 від 12.03.2025 до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про розшук цього громадянина та доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Підставою звернення зазначено невиконання вимог оповіщення, а саме неприбуття по повістці.
У цій же відповіді РТЦК підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 не складався, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не виносилась.
До матеріалів справи долучено копію повістки №2400072, адресованої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із зазначенням адреси: АДРЕСА_1 . 
У повістці зазначено про необхідність з`явитися 24.02.2025 о 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення даних.
Нижня частина повістки № НОМЕР_2 містить розписку про отримання повістки, однак ця розписка не заповнена: дата отримання не зазначена, особистий підпис громадянина про отримання повістки відсутній.
Матеріали справи не містять поштових документів, опису вкладення, повідомлення про вручення, акта відмови від отримання, відеофіксації вручення або іншого доказу того, що повістка №2400072 була вручена ОСОБА_1 або що позивач був іншим передбаченим законом способом повідомлений про необхідність явки 24.02.2025 о 09:00.
До матеріалів справи також долучено копію повістки №4207349, адресованої ОСОБА_1 , із зазначенням дати явки 09.07.2025 о 09:00 для уточнення даних. 
У цій повістці зазначено дату накладення кваліфікованого електронного підпису 26.06.2025.
До матеріалів справи долучено опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №0610264689794, у якому як вкладення зазначено «Повістка», дата документа - 26.06.2025, адресат - ОСОБА_1 , адреса - АДРЕСА_1 .
Також до матеріалів справи долучено поштові документи щодо відправлення №0610264689794, які стосуються направлення кореспонденції у червні 2025 року.
Суд звертає увагу, що повістка №4207349, опис вкладення від 26.06.2025 та поштові документи щодо відправлення №0610264689794 виникли після формування спірного звернення № Е1566164 від 12.03.2025. 
Тому ці документи можуть підтверджувати дії РТЦК щодо оповіщення позивача в червні-липні 2025 року, але не можуть підтверджувати правомірність звернення № Е1566164 станом на 12.03.2025.
З відзиву Кам`янець-Подільського РУП ГУНП та доданої до нього відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Хмельницькій області від 13.10.2025 №105459-2025 вбачається, що інформація щодо ОСОБА_1 в інформаційній підсистемі «Розшук» ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 13.10.2025 відсутня.
Разом з тим, у тій самій відповіді зазначено, що інформація щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обліковується в інформаційній підсистемі «Облік звернень» у Кам`янець-Подільському РУП ГУНП в Хмельницькій області зі статусом «активний» на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 № Е1566164 від 12.03.2025.
Отже, суд встановив, що спірне звернення № Е1566164 від 12.03.2025 є первинною підставою активного обліку позивача у відповідному інформаційному ресурсі поліції, тоді як доказів перебування позивача саме в інформаційній підсистемі «Розшук» матеріали справи не містять.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Так, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів. 
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №3543-XII, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-XII, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. 
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 38 Закону № 2232-XII, органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стаття 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( тут і далі - КУпАП у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачала, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Стаття 210-1 КУпАП передбачала, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд окремо враховує положення частини шостої статті 258 КУпАП, згідно з якими протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Отже, суд вказує на те, що відсутність протоколу про адміністративне правопорушення сама по собі не завжди виключає можливість притягнення особи до відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП в особливий період. 
Однак для застосування такого спрощеного порядку закон вимагає належного повідомлення особи про дату, час і місце виклику та наявності підтвердних документів про отримання особою такого виклику.
Відповідно до абзацу третього пункту 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі – Порядок № 1487 у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20). 
Згідно з абзацом шістнадцятим пункту 79 Порядку №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Відповідно до абзацу сімнадцятого пункту 79 Порядку №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.
Додаток 20 до Порядку №1487 містить форму звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі – Порядок № 560 у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 10.02.2025 №80 «Про затвердження Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми “Облік звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України про призовників, військовозобов`язаних, резервістів” інформаційно-комунікаційної системи “Інформаційний портал Національної поліції України”» зареєстрований у Міністерстві юстиції України 21.03.2025 за №455/43861.
Тому цей наказ не може бути застосований для ретроспективного обґрунтування правомірності звернення РТЦК, сформованого 12.03.2025, однак може враховуватися судом для ідентифікації поточного інформаційного ресурсу, у якому станом на жовтень 2025 року обліковується відповідне звернення.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, відповідно до якої адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень оцінює ті обставини і мотиви, які існували та були покладені в основу такого рішення на момент його прийняття.
Аналогічний підхід щодо ретроспективної перевірки правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень узгоджується з постановою Верховного Суду, наприклад, від 16.07.2024 у справі №932/286/21.
Щодо способу захисту суд враховує постанову Верховного Суду від 23.12.2021 у справі №480/4737/19, у якій сформульовано підхід, що ефективний спосіб захисту має забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за чинного правового регулювання, бути адекватним фактичним обставинам справи, не суперечити суті позовних вимог і узгоджуватися з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти лише в межах, порядку та спосіб, визначені законом.
Крім того, суд враховує постанову Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №757/30991/18-а, у якій зазначено, що вихід суду за межі позовних вимог можливий тоді, коли незаявлена або інакше сформульована вимога має послідовний зв`язок із заявленою вимогою та випливає з фактичної спірної ситуації, викладеної в позові, а такий спосіб необхідний для ефективного захисту прав особи.
Так, предметом перевірки в цій справі є правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо направлення звернення № Е1566164 від 12.03.2025 до органів Національної поліції України.
З огляду на принцип дії закону в часі та ретроспективний характер судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, суд перевіряє, чи існували станом на 12.03.2025 фактичні та правові підстави для направлення такого звернення.
Зі змісту відповіді РТЦК від 06.09.2025 вбачається, що підставою звернення № Е1566164 було визначено невиконання вимог оповіщення, а саме неприбуття по повістці.
Отже, для висновку про правомірність звернення № Е1566164 відповідач 1 повинен був довести принаймні такі обставини: існування повістки або іншого належного виклику позивача до ТЦК на конкретну дату, час і місце; належне доведення змісту цього виклику до позивача у спосіб, передбачений законом; неприбуття позивача у визначені дату, час і місце; відсутність повідомлення позивача про поважні причини неприбуття або відсутність таких причин; наявність станом на 12.03.2025 достатніх фактичних підстав вважати, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП.
У матеріалах справи є копія повістки №2400072, яка передбачала явку ОСОБА_1 24.02.2025 о 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.
Разом із тим, сама копія повістки підтверджує лише факт її оформлення. 
Вона не підтверджує факту її вручення позивачу або факту належного повідомлення позивача про дату, час і місце явки.
Розписка про отримання повістки №2400072 не заповнена. 
Особистого підпису позивача про отримання повістки матеріали справи не містять.
Доказів направлення цієї повістки поштовим зв`язком, повідомлення про вручення, відмови від отримання, відсутності особи за адресою або інших документів оператора поштового зв`язку щодо повістки №2400072 суду не надано.
Відеозапис вручення або ознайомлення позивача зі змістом повістки №2400072 також відсутній.
Отже, суд не має підстав вважати доведеним, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки 24.02.2025 о 09:00.
При цьому, суд відхиляє можливість використання повістки №4207349, опису вкладення від 26.06.2025 та поштових документів щодо відправлення №0610264689794 для підтвердження правомірності звернення № Е1566164 від 12.03.2025, оскільки ці документи виникли після направлення спірного звернення та стосуються іншої дати явки - 09.07.2025.
Суд вказує на те, що такі документи не могли бути покладені РТЦК в основу звернення № НОМЕР_3 станом на 12.03.2025. 
Їх подальше виникнення не усуває недоліків правової та фактичної підстави спірного звернення відповідача 1 на момент його формування.
Суд також враховує, що відсутність протоколу про адміністративне правопорушення сама по собі не є безумовною підставою для висновку про протиправність дій РТЦК, оскільки частина п`ята статті 258 КУпАП передбачає випадки, коли протокол за статтями 210, 210-1 КУпАП в особливий період не складається.
Водночас, така можливість прямо пов`язана з тим, що особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце виклику, а у ТЦК наявні підтвердні документи про отримання особою виклику.
У цій справі таких підтвердних документів щодо виклику на 24.02.2025 відповідач 1 не надав.
Отже, РТЦК не довів, що станом на 12.03.2025 існували достатні фактичні підстави вважати ОСОБА_1 особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП.
З огляду на частину другу статті 77 КАС України саме на ІНФОРМАЦІЯ_6 покладається обов`язок довести правомірність направлення звернення № Е1566164 від 12.03.2025. 
У той же час, такий обов`язок відповідач 1 не виконав.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо направлення до органів Національної поліції України звернення № Е1566164 від 12.03.2025 у зв`язку із можливим вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, є протиправними.
Позивач просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 направити до ГУНП в Хмельницькій області повідомлення про відсутність підстав для оголошення його у розшук.
Суд враховує, що в матеріалах справи термін «розшук» використовується у відповіді РТЦК, у скріншоті «Резерв+» і в позовних вимогах позивача.
Водночас, з відповіді поліції від 13.10.2025 вбачається, що йдеться не про наявність інформації щодо позивача в інформаційній підсистемі «Розшук», а про активне звернення РТЦК у підсистемі «Облік звернень».
Суд не може ігнорувати цю відмінність, оскільки судове рішення має бути виконуваним, точним і відповідати встановленим фактичним обставинам справи.
Разом із тим, встановлена судом протиправність первинного звернення № Е1566164 від 12.03.2025 потребує ефективного способу захисту, який усуне наслідки такого звернення.
Положення абзацу сімнадцятого пункту 79 Порядку №1487 передбачають, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення осіб, щодо яких надсилалося звернення відповідно до абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Саме такий спосіб захисту відповідає встановленим обставинам справи, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 був ініціатором звернення № Е1566164 від 12.03.2025, а тому саме цей суб`єкт владних повноважень повинен повідомити поліцію про відсутність підстав для подальшого виконання такого звернення.
Тому суд вважає за необхідне задовольнити другу позовну вимогу у спосіб, який відповідає законодавчому механізму: зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області у порядку, передбаченому абзацом сімнадцятим пункту 79 Порядку №1487, повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 за зверненням № Е1566164 від 12.03.2025 та для подальшого виконання такого звернення.
Таке формулювання не є виходом за межі предмета спору, оскільки прямо пов`язане із заявленою вимогою позивача та забезпечує її виконання у спосіб, передбачений чинним правовим регулюванням.
Щодо вимоги до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП, то суд виходить із такого. 
Позивач просить зобов`язати Кам`янець-Подільське РУП ГУНП виключити інформацію про нього з бази інформаційного ресурсу інформаційної підсистеми «Розшук» ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України».
Суд встановив, що відповідно до відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Хмельницькій області від 13.10.2025 інформація щодо ОСОБА_1 в інформаційній підсистемі «Розшук» ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» відсутня.
Натомість інформація щодо позивача міститься в інформаційній підсистемі «Облік звернень» зі статусом «активний» на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 № Е1566164 від 12.03.2025.
Отже, заявлена позовна вимога до поліції сформульована щодо інформаційного ресурсу, в якому, за доказами у справі, інформація щодо позивача відсутня.
Матеріали справи також не підтверджують, що Кам`янець-Подільське РУП ГУНП було ініціатором звернення № Е1566164 від 12.03.2025 або самостійно приймало рішення про внесення позивача до активного обліку.
З відповіді поліції від 11.09.2025 вбачається, що інформація надійшла на підставі звернення РТЦК засобами електронної інформаційної взаємодії.
За таких обставин, позовна вимога про зобов`язання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП виключити інформацію про позивача саме з інформаційної підсистеми «Розшук» задоволенню не підлягає.
Водночас, відмова в цій частині не позбавляє позивача ефективного судового захисту, оскільки суд зобов`язує ІНФОРМАЦІЯ_6 як ініціатора спірного звернення повідомити поліцію про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача за зверненням № Е1566164 від 12.03.2025.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги в цій справі підлягають задоволенню частково. 
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Згідно із ч. 3 ст. 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 807, 47 грн. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення до органів Національної поліції України звернення № Е1566164 від 12.03.2025 у зв`язку із можливим вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо його розшуку та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області у порядку, передбаченому абзацом сімнадцятим пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 за зверненням № Е1566164 від 12.03.2025 та для подальшого виконання такого звернення.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 807 (вісімсот сім) грн 47 коп за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )  Кам`янець-Подільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Шевченка, 27, м. Кам`янець-Подільський,Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н,32302 , код ЄДРПОУ - 08676330) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений