Справа № 750/2083/26
Провадження № 2/750/1789/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Слісаря А.В.,
за участю секретаря Примак Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, третя особа – приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко Андрій Вікторович
в с т а н о в и в:

у лютому 2026 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 . 
Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1999 року, чоловікові позивача ОСОБА_2 , позивачу, та їх дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, в рівних ідеальних частках (по 1/4 частці кожному) належить квартира розташована в АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційними довідками від 19.06.23 № 5119 та від 05.11.24 № 10204 виданими мені ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації». ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Спадкоємцями першої черги за законом майна померлого, в силу вимог ст. 1258, 1261 ЦК України, є діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та дружина померлого. Після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина, в тому числі на 1/4 частку квартири, що розташована в АДРЕСА_1 . В зв`язку з цим, позивач звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко А.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та, як наслідок, приватним нотаріусом Ющенко А.В., року, була відкрита спадкова справа № 37/2024. Діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як спадкоємці за законом першої черги, подали відповідні заяви про те, що вони не претендують, не приймають та відмовляються, на користь позивача, від всієї спадщини. Після спливу строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, приватний нотаріус Ющенко А.В., оформив та видав позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що стосуються іншого майна померлого чоловіка та на які малися оригінали правовстановлюючих документів. Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 видано не було, приватний нотаріус Ющенко А.В., виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 30/02-31, в зв`язку з тим, що не були надані приватному нотаріусу документи, що підтверджують право власності померлого чоловіка на вищевказану частку у праві власності на квартиру. Надати нотаріусу оригінали документів, а саме оригінал свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1999 року, виданого виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради, згідно якого ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, в розмірі 1/4 частки, належала частина нашої квартири розташованої в АДРЕСА_1 , не має можливості, оскільки вказаний правовстановлюючий документ, разом з іншими документами та майном, був знищений вогнем під час пожежі в квартирі, 12.06.2023 року, а відтак на даний час фізично не існує.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
09 березня 2026 року від приватного нотаріуса надійшла копія спадкової справи після померлого ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. 
Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. 
Третя особа – приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко Андрій Вікторович у судове засідання не прибув, направив заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. 
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 09.06.1990 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим, повторно, Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1999 року, виданого виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та їх дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, в рівних ідеальних частках (по 1/4 частці кожному) належить квартира розташована в АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційними довідками від 19.06.23 № 5119 та від 05.11.24 № 10204.
Згідно наявної у матеріалах спадкової справи, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності за ОСОБА_2 на частку у праві власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 , не зареєстровано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.10.2024 року.
Спадкоємцями першої черги за законом майна померлого, в силу вимог ст. 1258, 1261 ЦК України, є його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та дружина померлого (позивач по справі). 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі на 1/4 частку квартири, що розташована в АДРЕСА_1 .
Позивач звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко А.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та, як наслідок, приватним нотаріусом Ющенко А.В., 30.10.2024 року, була відкрита спадкова справа № 37/2024, що підтверджується довідкою від 10.04.2025 року № 108/01-16 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78940688 від 30.10.2024 року.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом першої черги, подали відповідні заяви про відмову від спадщини на користь позивача. Даний факт підтверджується заявою ОСОБА_3 від 04.12.2024 року та заявою № 44 ОСОБА_4 від 18.02.2025 року, оригінали яких зберігаються в спадковій справі № 37/2024 приватного нотаріуса Ющенко А.В.
Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 приватним нотаріусом Ющенко А.В. видано не було. 
12.02.2026 приватний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 30/02-31, в зв`язку з тим, що не були надані приватному нотаріусу документи, що підтверджують право власності померлого чоловіка на частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 
В своєму позові позивач вказала, що надати нотаріусу оригінали документів, а саме оригінал свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1999 року, виданого виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради, згідно якого ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, в розмірі 1/4 частки, належала частина нашої квартири розташованої в АДРЕСА_1 , не має можливості, оскільки вказаний правовстановлюючий документ, разом з іншими документами та майном, був знищений вогнем під час пожежі в квартирі, 12.06.2023 року, а відтак на даний час фізично не існує.
Відповідно до статті 182 ЦК України, право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Нормами статті 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 р. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Відповідно до підпунктів 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач своєчасно прийняла спадщину після померлого чоловіка, який за життя мав у власності вище вказану частину квартири, тому позов необхідно задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів) про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, треті особи – приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко Андрій Вікторович (прос. Миру, 55, м. Чернігів) – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя  А.В. СЛІСАР