Єдиний унікальний номер 599/894/26
Номер провадження 3/599/206/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України
"30" червня 2026 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Чорна В.Г., розглянувши в м. Зборові матеріали, які надійшли із Управління державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
даними протоколу про адміністративне правопорушення № ПП003060 від 09 червня 2026 року встановлено ОСОБА_1 , 09 червня 2026 року о 09.53 год надав послуги у перевезенні пасажирів автомобільним транспортом на замовлення у кількості 9 осіб, виявлено порушення здійснення господарської діяльності без державної ліцензії на провадження певного виду діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
ОСОБА_1 , в письмових поясненнях долучених до протоколу про адміністративне правопорушення пояснив, що повертався з товаришем та родичами із – за кордону. Людей перевозив без оплати за проїзд, послуг по перевезенню не надавав і не надає. 
ОСОБА_1 через захисника Рекуш О. Р. подав клопотання про закриття провадження, в зв`язку відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. 
З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.
Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.
Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.
Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
Під господарською діяльністю, відповідно до ст.3 ГК України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Частиною 2 статті 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, на основі даних якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема в ньому мають бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Доказів того, що ОСОБА_1 провадив господарську діяльність на постійній основі, систематично, з надання платних послуг з перевезення пасажирів адміністративні матеріали не містять. Відсутні також докази про те, що ОСОБА_1 отримав прибуток за надання послуг з перевезення пасажирів, який був суттєвим та систематичним. 
Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Згідно з приписами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.
Враховуючи вище наведене, вважаю, що сукупність досліджених доказів не доводить поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ПОСТАНОВИВ:
провадження у справі відносно ОСОБА_1  за ч.1 ст.164 Кодексу України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Зборівського
районного суду В.Г. Чорна