Справа № 274/2486/26 Провадження № 2/0274/2218/25	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд), 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом	ОСОБА_1 	
до	ОСОБА_2 	
про	зміну розміру аліментів,	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2018 р. у справі № 274/335/18, та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтований тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2018 р. у справі № 274/335/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 746,00 грн. щомісячно, проте з часу ухвалення цього рішення матеріальне становище ОСОБА_2 покращилося, так як його було призвано на військову службу.
ОСОБА_2 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2018 р. у справі № 274/335/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 746,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття сина (а. с. 10).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що після ухвалення зазначеного рішення ОСОБА_2 було призвано на військову службу, тобто його матеріальне становище покращилося.
ОСОБА_2 проти цих обставин не заперечив.
За таких обставин Суд виходить з того, що після ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2018 р. у справі № 274/5202/17 ОСОБА_2 почав отримувати регулярний дохід, тобто його матеріальний стан змінився, а саме – покращився.
Згідно з частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тобто існує підстава для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2018 р. у справі № 274/335/18, а саме – зміна (покращення) матеріального стану ОСОБА_2 .
Визначаючи новий розмір аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , який має сплачувати ОСОБА_2 , Суд виходить з такого.
Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За наказом суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений наказом суду, змінюється за наказом суду за позовом одержувача аліментів.
Частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.  Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.  Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підставі яких Суд може встановити обставини, наведені у частині першій статті 182 Сімейного кодексу України, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, зокрема щодо ОСОБА_2 (його стан здоров`я та матеріальне становище, явність в нього на даний час інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини). 
Тому Суд зважає на те, що ОСОБА_2 проти позову не заперечив, і що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – однієї чверті, на двох дітей – однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що новий розмір аліментів має становити 1/4 частку заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, при цьому аліменти у такому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили, а не від дня пред`явлення  ОСОБА_1 позову до суду, як вона просить у позовній заяві. 
При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, як це просить ОСОБА_1 у позовній заяві, оскільки такий розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суду у своїх постановах. 
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 – 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Розмір аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2018 р. у справі № 274/335/18, змінити.
3. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
4. В задоволенні іншої частини позову відмовити. 
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          В.В. Корбут