Справа № 168/211/26  Провадження №33/802/351/26 	Головуючий у 1 інстанції:Хаврона О. Й. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 та його захисника Федчика С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Федчика Сергія Васильовича на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 31 березня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого керівником групи продажів відділу ТОВ «СУІП «Дольчі Фантазії», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.10.2025 року о 09.04 год. керував транспортним засобом марки «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М19 56 км, із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішення суду захисник Федчик С.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. Вказує, що матеріали справи не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а будь яких доказів, які б вказували на протилежне матеріали справи не містять. Зазначає, що в матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. Водночас, вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять безперервної відеофіксації події, яка мала місце 21.10.2025 року, а тому відеозаписи, які долучені працівниками поліції до адміністративної справи не можуть бути достовірним доказом щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, звертає увагу, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся, а навпаки вказував працівникам поліції, що хоче пройти такий огляд в медичному закладі, однак вимога ОСОБА_1 працівниками поліції була безпідставно проігнорована, а тому ОСОБА_1 зателефонував на лінію «102» з повідомленням про бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що йому повідомили, що його звернення прийнято і буде розглянуто, а в медичний заклад для огляду він може звернутися самостійно. Згідно консультаційного висновку спеціаліста КНП «Ратнівська центральна районна лікарня» №181 від 21.10.2025 року за результатами лабораторних досліджень, проведених о 10 год. 40 хв., констатовано, що ОСОБА_1 тверезий. При цьому дослідження проведено за допомогою газоаналізатора, показники якого склали 0,0 проміле. Також у висновку спеціаліста вказано, що запах алкоголю відсутній. Таким чином, на думку сторони захисту, ОСОБА_1 у відповідності до положень ч.4 ст. 266 КУпАП пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в межах двох годин з моменту зупинки транспортного засобу.
З огляду на вищевикладене просить оскаржуване судове рішення в даній справі скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Федчика С.В., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, апеляційний суд доходить наступного висновку.
За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП з наступних підстав.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмові особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписи з боді-камери працівника поліції, в яких зафіксовані події за участі ОСОБА_1 .
Як вбачається із судового рішення та апеляційної скарги, ОСОБА_1 не визнаючи своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину вказував про те, що дійсно 21.10.2025 року керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування працівником поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки (події) із застосуванням спеціальних технічних засобів на що він відмовився, оскільки був впевнений, що ніяких ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Та відразу вказав працівникам поліції, що бажає проїхати до найближчого медичного закладу для проходження такого огляду. Водночас ОСОБА_1 просив працівників поліції зачекати певний час, оскільки він працює в торговій сфері і має при собі значну суму коштів працедавця, двісті тисяч грн., яку йому необхідно передати. Він повідомив працівникам поліції, що викликав свою сестру, яка невдовзі приїде, забере кошти для подальшої передачі і він поїде з поліцейськими в медичний заклад для проходження огляду. Однак, працівники поліції не дочекавшись завершення передачі коштів ним своїй сестрі залишили місце події, а тому він з метою підтвердження факту, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння самостійно звернувся до медичного закладу – КНП «Ратнівська центральна районна лікарня». Перед оглядом він зателефонував на лінію «102» з повідомленням про бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що йому повідомили, що його звернення прийнято і буде розглянуто, а в медичний заклад для огляду він може звернутися самостійно, що він і зробив, де пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, і за його результатом, він був тверезим, про що подав до суду відповідний висновок. 
Сторона захисту вважає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння, а навпаки наполягав, що такий огляд він бажає пройти саме в медичному закладі. Про те, працівники поліції не захотіли чекати та почали складати адміністративні матеріали, за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, після чого залишили місце події. А тому, ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов медичний огляд, в ході проведення якого було встановлено, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що надано до суду відповідний доказ. Огляд в медичному закладі він пройшов протягом двох годин, які відведені для цього ст.266 КУпАП. Тому в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Такі доводи сторони захисту знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, і водночас підтверджуються відеозаписами з боді-камери поліцейського, який був проаналізований апеляційним судом.
Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАПУ, з огляду на те, що суд першої інстанції взявши до уваги одні докази, не спростував доводів сторони захисту щодо неправомірності (чи правомірності) дій працівників поліції в частині порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також відхилив докази щодо проходження огляду в медичному закладі.
З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.
Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція №1452/735).
Статтею 266 КУпАП окрім іншого передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному КМ України.
Водночас, п.2, 3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.  При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є:  1) запах алкоголю з порожнини рота;  2) порушення координації рухів;  3) порушення мови;  4) виражене тремтіння пальців рук;  5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  6) поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п.6 Розділу 1 Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:  1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;  2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/735).
Пунктами 1, 5, 9 та 11 Розділу 2 Інструкції №1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених п.3 Розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.  Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.  Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.  З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.
Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, який 01.12.2015 зареєстрований в Мінюсті під №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).
У п.11, 12, 13 Розділу 2 цієї Інструкції №1376 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.
Крім того, порядок дій працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів визначений також в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрована в Мінюсті 10.11.2015 під №1408/27853 (далі - Інструкція №1395).
Розділ 10 Інструкції №1395 передбачає особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП. Так, у п.1, 3, 4, 5, 6 цього Розділу визначено, що  водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння.  Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 (зі змінами).  Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.  Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Водночас, Пленум Верховного Суду України в п.27 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортним засобом, зокрема у стані алкогольного сп`яніння. Стан такого сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією, яка передбачає порядок проведення огляду. Якщо ж водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Таким чином, аналіз чинних положень вищевказаних КУпАП, Інструкцій та роз`яснень ПВСУ вказує про те, що поліцейським може бути запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння можливий лише за наявності у нього ознак такого сп`яніння. Огляд повинен фіксуватись за допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, які фактично засвідчують події, що проводяться працівниками поліції та особою, яка проходить огляд. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Водночас, поліцейський повинен роз`яснити водію його право на проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у разі його незгоди з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, доставити її до медичного закладу, а також права, передбачені чинним законодавством.
В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що працівниками поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча вони повинні були діяти у відповідності до положень ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, з відеозаписів з боді-камери працівника поліції встановлено, що останній зупинив ОСОБА_1 та не повідомивши про причину зупинки транспортного засобу, хоча останній про це запитував, сказав вийти з транспортного засобу. Вийшовши із автомобіля працівник поліції сказав ОСОБА_1 відкрити багажник, що останній і зробив. Під час спілкування працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки був впевнений, що ніяких ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Та відразу вказав працівникам поліції, що бажає проїхати до найближчого медичного закладу для проходження такого огляду. При цьому, на прохання працівника поліції ОСОБА_1 кілька разів глибоко видихав повітря в сторону поліцейського. На що поліцейський почав сумніватися у наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння, один працівник поліції навіть пропонував другому відпустити ОСОБА_1 далі в дорогу. В подальшому працівник поліції сам запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на що ОСОБА_1 погодився та просив працівників поліції зачекати певний час, оскільки він працює в торговій сфері і має при собі значну суму коштів працедавця, двісті тисяч грн., яку йому необхідно передати. Він повідомив працівникам поліції, що викликав свою сестру, яка невдовзі приїде, забере кошти для подальшої передачі і він поїде з поліцейськими в медичний заклад для проходження огляду. Про те, працівники поліції не захотіли чекати та почали складати адміністративні матеріали, за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Більше того, з відеозаписів вбачається, що в присутності працівників поліції на місце зупинки (події) приїхала сестра ОСОБА_1 (через 20 хв. після зупинки ОСОБА_1 ), якій він у власному транспортному засобі почав передавати кошти, перераховувати їх. Однак, працівник поліції не дочекавшись завершення передачі коштів сестрі, почав ознайомлювати ОСОБА_1 , який перебував в середині транспортного засобу із зачиненими вікнами із змістом протоколу, після чого працівники поліції залишили місце події. 
Водночас, сторона захисту доводячи невинуватість ОСОБА_1 вказувала про те, що окільки працівники поліції не дочекалися завершення передачі коштів та залишили місце події, з метою підтвердження факту, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного спяніння, він самостійно звернувся до медичного закладу – КНП «Ратнівська центральна районна лікарня», перед оглядом ОСОБА_1 зателефонував на лінію «102» з повідомленням про бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, на що йому повідомили , що його звернення прийнято і буде розглянуто, а медичний заклад для огляду він може звернутися самостійно, що він і зробив. Після проходження такого огляду лікар встановив відсутність стану алкогольного сп`яніння, про що складено відповідний висновок, який подано до суду. 
З відеозапису та цього висновку встановлено, що ОСОБА_1 не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, які передбачені законодавством (першочергово о 09:05 год. вказали на наявність ознак сп`яніння, а 10:40 год. час медичного огляду), пройшов медичний огляд, за результатами якого він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння - тверезий. 
Такі документи апеляційний суд вважає цілком належними і допустимими доказами у справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки вони повністю підтверджують пояснення ОСОБА_1 .
При цьому, посилання суду першої інстанції про не взяття до уваги наданих стороною захисту таких доказів з посиланням на те, що проходження ОСОБА_1 самостійно огляду в медичному закладі, за результатами якого він визнаний тверезим, не спростовують наявності складу порушення в його діях, оскільки згідно з протоколом у вину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан спяніння, а не керування транспортним засобом в стані сп`яніння, є цілком безпідставними, оскільки як встановлено апеляційним судом ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, а його дії прямо свідчили про його бажання пройти такий огляд, що останнім і було зроблено в подальшому.
Зважаючи на встановлені вище обставини апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки фактичної відмови від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 не висловлював а навпаки на цьому наполягав.
Беручи до уваги вищевикладене, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки обставини викладені у ньому не знайшли свого підтвердження доказами, які можуть бути належними і допустимими.
Проте, суд першої інстанції на вказані положення КУпАП, Інструкцій, роз`яснення ПВСУ та викладені обставини уваги не звернув, і відповідно прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Старовижівського районного суду Волинської області від 31.03.2026 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Федчика Сергія Васильовича задовольнити.
Постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 31 березня 2026 року, щодо  ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк