ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/1513/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) за допомогою системи ''Електронний суд'' звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення житлово - побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України , оформлене протоколом № 2 від 29 січня 2026 року, про скасування підпункту 1.2 пункту 1 протоколу житлово – побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2026 року № 1 про надання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 для постійного проживання прапорщику запасу ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати рішення житлово - побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України , оформлене протоколом № 2 від 29 січня 2026 року, про зняття позивача ОСОБА_1 з квартирного обліку;
зобов`язати відповідача поновити позивача ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 01.04.2000 року та у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житла. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність оскаржуваних рішень та вказує, що останній потребує поліпшення житлових умов. 
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень. 
Відповідачем, з урахуванням ухвали суду від 11.03.2026, подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що на квартирний облік беруться громадяни, військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, відповідно до ст. 34 Житлового кодексу України (що продовжує діяти відповідно до ч. 2 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про основні засади житлової політики»), пп. 6 п. 13 Постанови РМ УРСР і УРРПС від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»), які проживають у гуртожитках. Даний факт був підтверджений актом обстеження житлових умов ОСОБА_1 від 31.03.2000. Надано відповідні документи, передбачені законодавством, поданий рапорт для взяття на квартирний облік. Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання житлово-побутової комісії Київської КЕЧ району ВВ МВС від 01.04.2000 військовослужбовця ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 . Прапорщик запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на квартирному обліку на загальних підставах з 01.04.2000 з правом позачергового одержання житлового приміщення з 30.04.2020 у списку за № 2. Звільнений з військової служби відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), наказ командира частини № 241 від 07.12.2009 року. Протоколом житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2026 було вирішено розподілити однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Під час формування справи для направлення до вищого органу 19.01.2026 було отримано інформаційну довідку з «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», з якої стало відомо, що в період з 09.03.2012 по 22.10.2018 ОСОБА_1 належала 1/3 частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 . Однак ОСОБА_1 щорічно оновлював квартирну справу, проте не повідомив і не надав документів про наявність у нього 1/3 частки житлового будинку. Вищевказана інформація стала відома після надання позивачем свідоцтва про право власності на нерухоме майно., вже після прийняття рішення житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2026. Зазначені обставини стали підставою для зняття позивача з квартирного обліку 29.01.2026 та відмови про прийняте раніше рішення щодо розподілу житлової площі для постійного проживання.
Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 проходив військову службу у відповідача та був зарахований та перебував на квартирному обліку як потребуючий поліпшення житлових умов з 01 квітня 2000 року. Підставою для постановки на квартирний облік було рішення житлово – побутової комісії Київської КЕЧ ВВ МВС (протокол № 14 від 01 квітня 2000 року).
В подальшому, позивач звільнився зі служби 16.03.2020 після закінчення строку контракту. 
Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 53 від 16 березня 2020 року було припинено дію контракту та виключено позивача зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_3 . Вислуга років на 16.03.2020 становила: календарна – 26 років 03 місяці 02 дні. Час служби в пільговому обчисленні становить 01 рік 07 місяців 13 днів. Всього вислуга років - 27 років 10 місяців 15 днів.
При цьому, 07 січня 2026 року на засіданні житлово – побутової комісії відповідача, яке оформлене протоколом № 1, прийнято рішення про розподіл однокімнатної квартири АДРЕСА_1 для постійного проживання позивачу. 
Однак, 29 січня 2026 року на засіданні житлово – побутової комісії відповідача розглянуто питання про скасування раніше прийнятого рішення від 07.01.2026 та зняття позивача з квартирного обліку.
Позивач вважаючи вказані рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку на загальних підставах з 01.04.2000 з правом позачергового одержання житлового приміщення з 30.04.2020 у списку за № 2. 
Звільнений з військової служби відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).
Так, житлово – побутова комісія своїм рішенням скасувала підпункт 1.2 пункту 1 протоколу ЖПК в/ч НОМЕР_1 від 07.01.26 №1 стосовно надання житлового приміщення прапорщику запасу ОСОБА_1 . Також житлово – побутова комісія своїм рішенням зняла з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прапорщика запасу ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу України.
Приймаючи оскаржувані рішення відповідач зазначив, що у ході перевірки документів було виявлено, що позивач, перебуває на квартирному обліку з порушенням вимог п.1 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу, пункту 3.15 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень (далі - Інструкція). Зокрема, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.01.2026 №459386563 позивач використав житлові чеки при безкоштовній приватизації 1/3 частки житлового будинку загальної площі 80,6 кв.м., житлової площ 22,4 кв.м. (частка позивача складає житлової площі 7,5 кв.м., загальної площі 26,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_4 .
Так, відповідно до пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку один раз. 
Відповідач вважає, що прапорщик ОСОБА_1 використав житлові чеки при безоплатній приватизації за вищевказаною адресою у розмірі 26,9 кв.м. загальної площі. Відповідно до договору дарування частки у праві власності від 22.10.2018 р №792 відчужив свою долю на користь рідного брата ОСОБА_2 . 
Таким чином, на думку відповідача наявні підстави для зняття позивача з квартирного обліку, як такого, що не потребує поліпшення житлових умов, відповідно до п.1 ч.2 ст.40 Житлового кодексу України, п.3.15 Інструкції (неповідомлення про набуте право власності під час перебування на квартирному обліку у військовій частині).
Однак, суд з вказаною позицією відповідача не погоджується, виходячи з наступного.
Так, частина 2 статті 40 ЖК України передбачає, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до пункту 3.15 Інструкції військовослужбовці знімаються з квартирного обліку вразі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого потреба в наданні житла минула.
Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що основною підставою для зняття з квартирного обліку громадянина є поліпшення його житлових умов, у результаті якого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення.
При цьому суд враховує, що не підлягає зняттю з квартирного обліку громадянин, у якого після поліпшення житлових умов, розмір житлової площі в розрахунку на кожного члена родини не досяг встановленого рівня.
Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.03.2012 виконавчого комітету Лосинівської селищної ради Ніжинського району житловий будинок по АДРЕСА_4 мав трьох співвласників. Житловий будинок мав загальну площу 43,2 кв.м., житлову площу 22,4 кв.м. Серед співвласників зазначено позивача як власника 1/3 частки даного житлового будинку. 
Вказане свідоцтво було видано взамін попереднього свідоцтва на право власності на жилий будинок від 15 жовтня 1989 року, що видавалось виконавчим комітетом Лосинівської селищної ради народних депутатів. На той час відповідний будинок мав статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 . Позивач станом на 15 квітня 1991 року був прописаний (зареєстрований) за даною адресою.
З прийняттям Закону “Про власність” було ліквідовано поняття “колгоспний двір”, але позивач не втратив статусу співвласника колгоспного двору. Тому, в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 09.03.2012 останній був вказаний як співвласник та власник 1/3 частки даного будинку, про що йому стало відомо в 2018 році.
Частиною першою ст. 12 Закону (станом на момент звільнення позивача зі служби) передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами. 
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання. Такі жилі приміщення надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби. 
Пунктом 9 ст. 12 Закону передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й в п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 108.
Частиною 1 статті 37 Житлового кодексу Української PCP визначено, що облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. На рівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. 
Також, відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач має статус учасника бойових дій.
Згідно п. 14 статті 12 Закону, передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним, в якому зазначено, що першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
На час постановки позивача на квартирний облік діяло Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців та працівників внутрішніх військ МВС України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.1999 №529.
Згідно пункту 2.1. Положення військовослужбовці потребують (працівники), які поліпшення житлових умов згідно з чинним житловим законодавством, мають право бути взятими на квартирний облік та одержати в користування житлове приміщення (окрему квартиру на сім`ю) відповідно до чинного законодавства. 
Пункт 2.2. даного Положення передбачає, що військовослужбовці (працівники) беруться на квартирний облік за рішенням житлово-побутової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На квартирний облік беруться зазначені в пункті 1.1 цього Положення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають, а також прописані в даному населеному пункті (при військовій частині). 
Пункт 2.6 Положення визначає, що військовослужбовець (працівник), який має підстави бути визнаним таким, що потребує поліпшення житлових умов, формує квартирну справу.Одночасно військовослужбовцем подається рапорт про взяття на квартирний облік. До рапорту (заяви), долученого до квартирної справи, додаються: 1. Довідка-заява, підписана повнолітніми членами сім`ї, які бажають стати на квартирний облік разом із заявником. 2. Довідка (оригінал) з місця проживання про склад сім`ї і прописку, яку видає житлово-експлуатаційна контора (далі - ЖЕК) або квартирно-експлуатаційна служба (далі - КЕС). 3. Довідка про склад сім`ї військовослужбовця згідно з особовою справою. 4. Довідка для військовослужбовців про проходження служби (послужний список) згідно з особистою справою. 5. Довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку в місцевих органах виконавчої влади за місцем проживання. 6. Письмове зобов`язання здати житлові приміщення від членів сім`ї, які мають самостійне право на одержання житлових приміщень і залишились проживати в попередній квартирі (отриманій військовослужбовцем за попереднім місцем військової служби), завірене начальником ЖЕК (КЕС). 7. Документи, що підтверджують право на пільги при отриманні житлової площі. 8. Довідка (оригінал) про здавання або інше використання житла за попереднім місцем служби. 9. Довідка з Бюро технічної інвентаризації за місцем проживання про наявність у заявника та членів його родини, які бажають перебувати на квартирному обліку, житлової площі в приватній власності. У разі потреби до заяви додаються інші документи на вимогу командування військової частини або житлово-побутової комісії.
При прийнятті рішення відповідачем невірно було застосовано діюче житлове законодавство. 
Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. 
Норма житлової площі згідно статті 47 ЖК встановлена в розмірі 13,65 км.м. на одну особу. 
Пунктом 4 постанови виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів і Президії обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 р № 3 «Про порядок обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Чернігівській області» визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, потребуючі поліпшення житлових умов, що постійно проживаючі, а також прописані в даному місті або селищі міського типу області не менше 3-х років. 
Вказаною постановою встановлено розмір житлової площі: для прийняття громадян на облік для поліпшення житлових умов – відсутність 6 кв. м. на члена сім`ї; для надання житлового приміщення відповідно середньої забезпеченості по містам і селищам міського типу не менше 8,5 кв.м., по сільським населеним пунктам 9 кв.м. 
Таким чином, позивачем були дотримані дані вимоги і подані всі необхідні документи згідно вимог законодавства. 
Позивач при постановці на облік не мав свого власного житла та необхідної житлової площі.
Суд зазначає, що навіть якщо колишня у позивача частка 1/3 житлового будинку в АДРЕСА_4 впливає на його забезпеченість житлом, то розмір цієї частки житлової площі в розрахунку 1/3 частки складає лише 7,5 кв.м. (житлова площа 22,4 кв.м.) і не досягає встановленого мінімального розміру житлової площі 8,5 кв.м. Дана частка не виділена в натурі і не могла бути окремим житлом. 1/3 частка була лише умовною часткою у праві власності, яке було припинено, як наслідок позивач потребує поліпшення житлових умова, а оскаржувані рішення відповідача є протиправними.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення житлово - побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 2 від 29 січня 2026 року про скасування підпункту 1.2 пункту 1 протоколу житлово – побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2026 № 1 про надання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 для постійного проживання прапорщику запасу ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення житлово - побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 2 від 29 січня 2026 року про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 01.04.2000 та у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житла. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ). 

Повне судове рішення складено 08.06.2026.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО