Справа № 194/713/26 
Номер провадження 2-о/194/47/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року м. Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі: 
Головуючого судді      Соколової Ю.І.,
за участю секретаря судового засідання   Григор`євої А.Є.,
заявника       ОСОБА_1 ,
представника заявника     Євдокимової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Євдокимова Юлія Вікторівна, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Євдокимова Ю.В., звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, спільного проживання однією сім?єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу її - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тернівка з 04 липня 2009 року по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В обгрунтування заяви посилається на те, що вона на початку липня 2009 року познайомилася з ОСОБА_3 та з того часу почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка по АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство, разом виховували дітей заявниці.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер внаслідок влучання БПЛА. За даним фактом внесені відомості до ЄРДР за № 22026040000000209 від 01 лютого 2026, в якому заявницю визнано потерпілою.
Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідний заявниці для надання права на отримання матеріальної допомоги членам загиблих внаслідок військової агресії рф. 
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник заявника адвокат Євдокимова Ю.В. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав викладених в заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку. 30 квітня 2026 року від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі, також зазначила про той факт, що вона є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , її син проживав разом з ОСОБА_1 як чоловік та дружина з 2009 року по день його смерті, вони мали спільний бюджет, їздили разом відпочивати, святкували свята та приїздили до неї. Спір про право між ними відсутній. Просила заяву про встановлення факту спільного проживання задовольнити (а.с. 53).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 , та є сусідкою заявниці. Також зазначила про те, що заявниця мешкала разом із ОСОБА_3 з 2009 року, жили як подружжя, діти заявниці спілкувались з ОСОБА_3 як з батьком. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що заявник ОСОБА_1 є її сусідкою та багато років знає, що заявниця разом із ОСОБА_3 проживала як подружжя, вели спільне господарство, спільних дітей не мали, однак діти заявниці спілкувались зі ОСОБА_3 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою заявниці по будинку, де мешкають батьки, знає заявницю з 1970 року, а ОСОБА_3 з 2009 року, також зазначила що, заявниця з померлим ОСОБА_3 жили разом як подружжя. Похованням ОСОБА_3 займалась заявниця з її сином.
Свідок ОСОБА_9 допитаний в судовому засіданні пояснив, що заявниця ОСОБА_1 є його матір`ю. ОСОБА_3 він знає з 2009 року коли його матір почала жити разом з ним як подружжя, також зазначив про те, що він допомагав матері із похованням ОСОБА_3.
В судовому засіданні 06 травня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 16:30 год. 12 травня 2026 року.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.
Судом встановлено, що заявником у справі є ОСОБА_1 , що засвідчується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 27 жовтня 1999 року Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.4-6).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 04 лютого 2026 року (а.с.9).
З довідки про причину смерті № 229 від 03 лютого 2026 року убачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 із зазначенням причини смерті а саме: інші уточнені травми з залученням декільком ділянок тіла, вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та осколків.
Відповідно до довідки про фактичне проживання № 407 від 19 лютого 2026 року видана начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Башкарьовою Н., вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживали в період з 04.07.2009 року по 01.02.2026 рік ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).
В матеріалах справи наявні фотознімки: заявниця разом з померлим чоловіком, друзями та рідними (а.с.14-15).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, 05 липня 2019 ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 придбали автомобіль марки «Opel Astra» ДЗ НОМЕР_4 , який належить заявниці. Відповідно до довіреності Приватного нотаріуса Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Молодих С.І., ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 користуватись даним автомобілем (а.с 16-17).
Відповідно до платіжних інструкцій ОСОБА_3 неодноразово перераховував грошові кошти заявниці ОСОБА_1 (а.с. 18-19). 
Також в матеріалах справи міститься копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 01.02.2026 року було внесено відомості до ЄРДР №22026040000000209 за ч.2 ст. 438 КК України за фактом того, що 01.02.2026 року приблизно о 15:45 год. підрозділами РФ з використанням 4 БПЛА невстановленого типу здійснено обстріл цивільної інфраструктури м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області. Внаслідок влучання БПЛА у дорожнє покриття поряд зі службовим автобусом поблизу шахти «Тернівська» ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» за адресою: вул. Харківська, буд.1 пошкоджено дві гаражні будівлі та загинуло 12 осіб у серед них ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).
З повідомлення Начальника 2 відділення 1 відділу слідчого управління ГУ СБ України у Дніпропетровській області майора юстиції Василенко Олега убачається, що ОСОБА_1 визнано потерпілою та дане клопотання про визнання потерпілим долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с. 21).
03 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Голови Дніпропетровської облдержадміністрації про надання їй матеріальної допомоги як члену сім`ї (дружина проживали однією сім`єю) загиблого внаслідок військової агресії РФ ОСОБА_3 (а.с. 22). 
Відповідно до відповіді з Дніпровської обласної державної адміністрації Департаменту соціального захисту населення від 18 березня 2026 року за № Т-733/0/42-26 було відмовлено ОСОБА_1 в отриманні матеріальної допомоги, оскільки відсутній документ який посвідчує родинні зв`язки із загиблим ОСОБА_3 (а.с. 23).
Згідно з відомостями, що містяться у трудовій книжці, померлий ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах 01 вересня 1978 року по день смерті, при цьому більшу частину часу працював на посаді водія автотранспортного засобу (а.с. 24-34). 
Судом встановлено, що померлий ОСОБА_10 був пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 виданого 24 січня 2023 року, строк дії якого є довічним (а.с. 35).
Зі свідоцтва про шлюб виданого 18 серпня 1984 року серії НОМЕР_6 , вбачається що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб, відповідно до якого заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 60).
На підтвердження факту того, що ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі на час проживання зі ОСОБА_3 надано свідоцтво про смерть ОСОБА_12 серії НОМЕР_7 виданий Керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану від 07 травня 2008 року (а.с. 61).
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.
Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України).
Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 81, ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом.
Так, при встановленні факту наявності ознак проживання однією сім`єю заявниці разом зі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 як чоловіка та дружини суд врахував, що вони проживали разом в одному житловому приміщенні тривалий час, мали спільний побут, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. Цей факт підтвердився в судовому засідання, зокрема, заявою матері померлого, показами свідків та дослідженими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця в інший спосіб не може довести факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вимога заявниці про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 89, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Євдокимова Юлія Вікторівна, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - задовольнити повністю.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, однією сім?єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 04 липня 2009 року по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Копію рішення направити сторонам.
Повне найменування учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Представник заявника: ОСОБА_14 , РНОКПП НОМЕР_8 , місцезнаходження за адресою АДРЕСА_4 );
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення складено 12 травня 2026 року.

Головуючий суддя Ю.І. Соколова