ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1513/26 Справа № 203/793/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представників потерпілого адвокатів Гусєва В.П. та Мельничук О.О., які діють в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.Дніпра від 02 квітня 2026 року відносно: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,- 
за участі:
представників потерпілого, в залі суду — адвокатів Мельничук О.О., Гусєва В.П. 

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, водій ОСОБА_2 14.01.2026 року о 20.40 год., в м. Дніпро, на вул. Старокозацька, буд. 56, керуючи транспортним засобом Kia Seed, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме, повороті ліворуч, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з т/з honda cr-v, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водія ОСОБА_2 було порушено п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. 
Постановою Центрального районного суду м.Дніпра від 02 квітня 2026 року  ОСОБА_2  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір.
Представники потерпілого, адвокати Гусєва В.П. та Мельничук О.О., які діють в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити строк, постанову суду змінити, призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців.
В обгрунтування доводів для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначають, що постанову суду отримали 09 квітня 2026 року та вважають, що саме з цієї дати слід відраховувати десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції.
Будучи повідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_2 , його представник та потерпілий ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явились, тому розгляд справи проведено без їх участі.
В суді апеляційної інстанції представники потерпілого Гусєв В.П. та Мельничук О.О., підтримали доводи клопотань про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Центрального районного суду м.Дніпра від 02 квітня 2026 року, просили її задовольнити.
Дослідивши заявлені клопотання, перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне залишити їх без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема, у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа № 299/2987/15-к; провадження № 51-4594 км18), зазначено наступне.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як слідує із матеріалів справи, судове засідання 02 квітня 2026 року відбувалось у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника – адвоката Демченка В.І., потерпілого ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), його представників – адвокатів Гусєва В.П. та Мельничук О.О. 
Відповідно до резолютивної частини постанови Центрального районного суду м. Дніпра від 02 квітня 2026 року, зазначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра, протягом десяти днів з дня її винесення, отже строк оскарження постанови до 12 квітня 2026 року включно, але враховуючи, що 12 квітня 2026 року не робочий день, то такий строк оскарження складав до 13 квітня 2026 року включно.
Апеляційна скарга представниками потерпілого Кролівця О.С. подана до суду, лише 16 квітня 2026 року, тобто з пропуском визначеного законом строку.
Посилання представників, адвокатів Гусєва В.П. та Мельничук О.О. на те, що постанову суду ними було отримано, лише 09.04.2026 року, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження постанови, з розумінні закону.
Слід окремо звернути увагу, що постанова суду першої інстанції, була отримана 09.04.2026 року, в межах встановленого законом десятиденного терміну на апеляційне оскарження, тому станом на день отримання копії постанови у сторін було достатньо часу для реалізації права на подання апеляційної скарги у визначений законом строк.
У рішенні ЄСПЛ “Пономарьов проти України”  (Заява N 3236/03, 3 квітня 2008 року) суд вказав, що визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" Aleksandr Shevchenko v.Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). 
З огляду на викладене, вважаю за необхідне відмовити представникам потерпілого, адвокатам Гусєву В.П. та Мельничук О.О., які діють в інтересах потерпілого ОСОБА_1  в поновленні строку апеляційного оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження без поважних причин.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити  представникам потерпілого, адвокатам Гусєву В.П. та ОСОБА_3 , які діють в інтересах потерпілого ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м.Дніпра від 02 квітня 2026 року, щодо  ОСОБА_2  у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Апеляційну скаргу із додатками до неї на постанову Центрального районного суду м. Дніпра від 02 квітня 2026 року повернути особам, які її подали — адвокатам Гусєву В.П. та ОСОБА_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста