ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/3178/25	

за позовом Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", м. Київ 
до відповідача-1: ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "ПЛАЗІС-ЄМ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
про визнання договору іпотеки недійсним, - 

Суддя Бажанова Ю.А.
Секретар судового засідання Олійник Т.В.

Представники:
від позивача: Васюта К.С., довіреність №ДП24701/25-0432 від 03.12.2025
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: Прохоров О.О., ордер АЕ №1401982 від 03.07.2025
від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача-1: ОСОБА_1 та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" і просить суд визнати недійсним (фраудаторним) Договір іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023 укладений між ТОВ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “КРЕДИТ ІНВЕСТ ПАРТНЕР” та ОСОБА_1 за яким у якості забезпечення виступає будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що боржником ОСОБА_1 вчинено договір іпотеки з мотивів не допущення звернення стягнення на майно кредитором у виконання боргових зобов`язань, а отже на шкоду кредитору, що є підставою для визнання недійсним (фраудаторним) Договір іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09.07.2025 о 10:00 годин. Клопотання позивача щодо залучення до участі у справі третіх осіб задоволено частково. Залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "ПЛАЗІС-ЄМ" (50066, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, вул. Двінська, буд. 23; ідентифікаційний код 30001663).
03.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" надійшла заява про вступ у справу як представника.
07.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
07.07.2025 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" надійшла заява про відкладення (перенесення) розгляду справи.
09.07.2025 до матеріалів справи надійшов відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач-2 зазначає, що на момент укладання між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" та Приватним підприємством "ПЛАЗІС-ЄМ" договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02.10.2023р. № 20/002 та на момент укладання між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" та ОСОБА_2 . Іпотечного договору від 02.10.2023р. № 20/002-І не існувало жодних законодавчих або фактичних перешкод для вчинення цих правочинів. На момент укладання спірного договору іпотеки відповідач-2 не отримував вимогу про погашення заборгованості перед позивачем, також про такі обставини не було і не могло бути відомо відповідачу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер".
Укладаючи кредитний договір, відповідач-1 та Приватне підприємство "ПЛАЗІС-ЄМ" не мали наміру створювати умови, за яких відповідач-1 набуде право звернення стягнення на майно, передане в іпотеку. В той же час позивачем не надано доказів протилежного. Під час укладання договору іпотеки було отримано відповідну інформацію та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградова, буд. 8. Зі змісту цієї інформації Відповідачу-1 не було відомо про будь – які обмеження або заборони у розпорядженні майном.
Відповідач-2 зазначає, що згідно звіту про рух грошових коштів за 2023 рік відповідачем-1 було витрачено на надання позики 210 408 000,00 грн (рядок 3155), повернуто з позики 161 920 000,00 грн (рядок 3055). Так само, згідно Звіту про рух грошових коштів за 2024 рік відповідачем було витрачено на надання позики 359 450 000,00 грн (рядок 3155), повернуто з позики 327 338 000,00 грн (рядок 3055). Наведені обставини свідчать про те, що операції надання коштів у позику Приватному підприємству "ПЛАЗІС-ЄМ" за Кредитним договором від 02.10.2023р. є однією з багатьох аналогічних операцій відповідача за 2023 рік. Вартість кредиту, наданого за цим договором, складає 1 750 000,00 грн, що становить 0,83 % від загальної вартості наданих кредитів за 2023 рік.
Відповідач-2 вважає, що не може нести відповідальність у вигляді ризику визнання недійсним договору іпотеки через невиконання іншою особою умов договору, стороною якого відповідач-2 не є. Перевірка в інших реєстрах, в тому числі щодо обтяжень рухомого майна, належного відповідачу-1, не здійснювалася, оскільки таке майна в заставу відповідачу-2 не передавалося. Обов`язку перевірки існування таких відомостей у відповідача-1 немає, в той же час така перевірка за відсутності підстав для неї може вважатися порушенням прав іпотекодавця.
На думку відповідача-2 позивачем не надано жодного доказу, який б підтверджував обставини фіктивності договору іпотеки. В той же час слід взяти до уваги, що такий договір є похідним договором, укладеним на виконання основного зобов`язання за договором про надання коштів у позику, і не може існувати окремо від нього. Саме укладання договору іпотеки обумовлене укладенням договору надання коштів у позику. На час розгляду справи відповідачем-2 виконано всі дії за договором іпотеки, які можливо виконати до звернення стягнення на майно: укладено договір, зареєстровано право іпотеки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після того, як відповідачу-1 стало відомо про накладення арешту на іпотечне майно в межах виконавчого провадження про стягнення з відповідача-1 та третьої особи, Приватного підприємства "ПЛАЗІС-ЄМ", відповідач-2 звернувся до суду з позовом про зняття арешту з іпотечного майна.
Відповідач-2 зазначає, що відповідач-1 та відповідач-2 не є пов`язаними особами, не мали ділових відносин у минулому. Діяльність з надання коштів у позику є основним видом діяльності відповідача-2, а забезпечення виконання таких зобов`язань є звичайною практикою.
09.07.2025 призначене підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Золотарьової Яни Сергіївни у відпустці.
11.07.2025 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" надійшла відповідь на відзив в якій просив суд задовольнити повністю позовні вимоги, залишити без розгляду відзив на позовну заяву.
Позивач зазначає, що Приватне підприємство "ПЛАЗІС-ЄМ" достеменно знало і усвідомлювало про наявність заборгованості, оскільки перестали виконувати свої зобов`язання перед Акціонерним товариством "Укрексімбанк", а також беручи до уваги, що ОСОБА_1 є засновником і директором з 04.08.1998, то йому як засновнику і директору і як фізичній особі достеменно було відомо про наявність заборгованості.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 призначено підготовче засідання на 06.08.2025 о 14:30 годин.
17.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Щодо строку подання відзиву на позов відповідач-2 зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23 червня 2025 року вважається врученою відповідачу-2 24.06.2025р., на наступний робочий день. Останнім днем подання відзиву на позов в такому випадку є 09.07.2025р. Відзив було подано до суду через систему Електронний суд 09.07.2025р. о 16-42 год, що підтверджується карткою руху відзиву. Таким чином, відзив на позовну заяву було подано відповідачем-2 вчасно.
Відповідач-2 зазначає, що навіть у випадку встановлення відповідачем факту існування у його контрагентів заборгованості перед позивачем не є забороною укладання будь – яких інших договорів між такими учасниками. На думку відповідача-2 позивачем не наведено належних та допустимих доказів щодо вчинення відповідачем-1 та відповідачем-2 недійсного правочину, оскільки вказаний правочин вчинено для забезпечення виконання основного зобов`язання щодо надання коштів у позику, за відсутності будь – яких заборон або перешкод для його вчинення.
23.07.2025 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли додаткові пояснення у справі. 
04.08.2025 до матеріалів справи надійшла заява від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" про зупинення провадження у справі. Заява обґрунтована тим, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №910/6654/24. Із загального змісту судових рішень у справі № 910/6654/24 вбачається, що вказана справа є подібною до цієї справи, як за предметом спору, так і за суб`єктним складом та правовим регулюванням спірних правовідносин. Тому правові висновки, які будуть сформовані Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/6654/24 мають застосовуватися й у цій справі.
04.08.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі конференції.
05.08.2025 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення проти заяви про участь в судовому засіданні в режимі конференції.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. 
06.08.2025 в підготовче засідання відповідач-1 та представник третьої особи не з`явилися. Були повідомлені належним чином, клопотань про проведення судового засідання без їх участі не подавали.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2025 зупинено провадження у справі № 904/3178/25 до завершення перегляду судового рішення у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/6654/24.
02.03.2026 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява в який просить суд поновити провадження по справі № 904/3178/25, у зв`язку з завершився перегляд судового рішення на підставі якого було зупинено провадження по справі, що підтверджується опублікуванням повного тексту рішення від 04.02.2026 року Великої Палати Верховного Суду по справі № 910/6654/24.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2026 справу №904/3178/25 передано на розгляд судді Бажановій Ю.А.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2026 поновлено провадження у справі, прийнято до свого провадження справу №904/3178/25 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.04.2026.
13.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2026 Криворізькій міській раді постановлено протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання цієї ухвали суду надіслати на поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи Малашка Євгена Івановича.
15.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про долучення доказів в якому просив суд долучити до матеріалів справи копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.12.2025р. про набуття відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" права власності на нерухоме майно, що є предметом спірного предмету іпотеки, в порядку задоволення вимог іпотекодержателя.
У судове засідання, яке відбулося 15.04.2026 з`явилися представники позивача, відповідача-2, представники відповідача-1 та третьої особи не з`явилися.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче провадження у справі на 06.05.2026.
29.04.2026 від Виконавчого комітета Криворізької міської ради надійшов лист про надання інформації щодо реєстрації місця проживання.
30.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
04.05.2026 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
У судове засідання 06.05.2026 з`явився представник позивача та представник відповідача-2, представник відповідача-1, представник третьої особи не з`явився.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в засіданні на 27.05.2026.
20.05.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
20.05.2026 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2026, господарським судом оголошено перерву до 16.06.2026
10.06.2026 від Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2026, представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача-2 заперечував проти задоволення позовних вимог, представник відповідача-1, третьої особи не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи
У судовому засіданні, яке відбулось 16.06.2026, оголошені вступна та резолютивна частини рішення. 
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ: 

02.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" (кредитодавець) та Приватним підприємством "ПЛАЗІС-ЄМ" (позичальник) було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 20/002 від 02.10.2023 відповідно до пункту 1.1. якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 1 750 000,00 гривень (далі - Кредит) на засадах строковості, зворотності, цільового використання та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 1.2. договору кредитодавець надає позичальнику кредит за цільовим призначенням (метою): для поповнення обігових коштів.
Відповідно до пункту 2.1. договору кредит надається строком на 12 (дванадцять) місяців від дати надання кредиту, тобто з 02 жовтня 2023 року по 01 жовтня 2024 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до пункту 2.2. договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит позичальнику протягом 3 (трьох) робочих днів з дня підписання договору, з можливістю надання кредитних коштів частково.
Відповідно до пункту 2.3. договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного пунктом 2.1. договору, відповідно до Графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до договору.
Відповідно до пункту 2.4. договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок, вказаний позичальником в реквізитах до цього договору. Ненадання позичальником реквізитів банку банківського рахунку (надання реквізитів з помилками) чи ухилення від отримання кредиту іншим способом звільняє Кредитодавця від відповідальності за порушення зобов`язання, передбаченого пунктом 2.2. договору.
Відповідно до пункту 2.5. договору датою надання кредиту вважається дата списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця. Вищевказана дата надання кредиту відображається в Графіку розрахунків.
Відповідно до пункту 2.6. договору датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів, вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок Кредитодавця.
Відповідно до пункту 2.7. договору сторони погодили, що у разі укладення договору із забезпеченням (у разі необхідності забезпечення за цим договором), що потребує нотаріального посвідчення, Позичальнику необхідно укласти договір щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами.
Відповідно до пункту 2.8. договору визначаються за домовленістю сторін в тому числі можуть включати комісії Кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами.
Відповідно до пункту 2.8.1. договору комісія за надання кредитних коштів сплачується до надання кредитних коштів та становить 26 250,00 грн., що сплачується Позичальником на рахунок Кредитодавця після підписання цього договору та до моменту надання кредитних коштів.
Відповідно до пункту 4.1. договору зобов`язання Позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечуються:
Договором застави № 20/002-З від 02 жовтня 2023 року (пункт 4.1.1. договору)
Договором іпотеки № 20/002-І від 02 жовтня 2023 року (пункт 4.1.1. договору)
Договором поруки, укладеним з ОСОБА_1 № 20/002-П від 02 жовтня 2023 року (пункт 4.1.1. договору)
Відповідно до пункту 4.2. договору відповідальність за оформлення забезпечення кредиту відповідно до вимог чинного законодавства та всі витрати, пов`язані з таким оформленням, покладаються на позичальника, якщо забезпечення зобов`язань підлягає оформленню окремим договором.
Відповідно до пункту 4.3. договору особа, яка надає забезпечення, підтверджує, що майно, яким здійснюватиметься забезпечення виконання зобов`язань за договором, належить їй на праві власності, не обмежене в обігу, під заставою у третіх осіб не перебуває.
Відповідно до пункту 4.5. договору майно, надане в заставу/іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Генеральним кредитним договором, повинно бути застраховане на користь Кредитодавця як вигодонабувача протягом строку дії договору на умовах, визначених договором та договорами забезпечення, до надання кредитних коштів, бути застрахованим протягом строку дії договору на умовах, погоджених кредитодавцем.
Відповідно до пункту 4.6. договору виконання Позичальником зобов`язань за договором забезпечується також усім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.
Відповідно до пункту 4.7. договору сторони дійшли згоди, що у випадках часткового погашення заборгованості Позичальника в результаті звернення стягнення на окреме майно, що є предметом договорів забезпечення, в тому числі шляхом позасудового врегулювання, будь-які наступні вимоги Кредитодавця щодо виконання зобов`язань за договором до нього є дійсними до повного їх виконання.
Відповідно до пункту 5.1.6. договору Позичальник зобов`язаний укласти договір щодо забезпечення виконання зобов`язань перед Кредитодавцем за цим договором, якщо таке забезпечення підлягає оформленню окремим договором.
Відповідно до частини 6 пункту 8.1. договору при укладанні цього договору позичальник підтверджує що майно, яким забезпечується виконання зобов`язань за цим договором належить йому/майновому поручителю на праві власності, не обмежено в обігу (обороті) та під заставою не перебуває. 
Відповідно до пункту 12.1. договору цей договір є чинним з моменту його підписання обома сторонами і діє до 01 жовтня 2024 року або до повного виконання зобов`язань за цим договором в залежності від того, що настане раніше. 
На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" перерахувало Приватному підприємством "ПЛАЗІС-ЄМ" грошові кошти у розмірі 1 750 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №438 від 02.10.2023 на суму 1 750 000,00 грн., із призначенням платежу "Надання кредитних коштів згідно договору про надання коштів у позику в т.ч. і на умовах фінансового кредиту №20/002 від 02.10.2023 року. Без ПДВ". 
02.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір №20/002-1 від 02.10.2023 відповідно до пункту 1.1. якого іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, що випливають із Кредитного договору № 20/002 від 02 жовтня 2023 року, зі всіма змінами та доповненнями, які укладені та будуть укладені, укладеного між Приватним підприємством "ПЛАЗІС-ЄМ" та іпотекодержателем відповідно до якої іпотекодержатель при виконанні іпотекодавцем певних його умов надає іпотекодавцю кредит у сумі 1 750 000,00 грн на визначених кредитом умовах, строком погашення 01 жовтня 2024 року з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до пункту 1.1. договору за цим договором заставна Іпотекодавцем не видається.
Відповідно до пункту 1.3. договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов`язань іпотекодавця, є нерухоме майно-житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 56,7 кв.м., житлова площа 21,7 кв. м., що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградова, буд. 8 (далі - Предмет іпотеки), а саме: Житловий будинок Літера А, загальною площею 56,7 м2., Літній душ-вбиральня Літера Б, загальною площею 10,2 м2., Вимощення № I,II, Огорожа, Реєстраційний номер майна: Витяг про державну реєстрацію, КП ДОР Криворізьке 4 БТІ від 30.03.2011 p., № 29482532, Кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, споруди 121100000:04:195:0077.
Право власності на житловий будинок і будівлі та споруди підтверджено Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно видане 25.02.2011 року Виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, виданого на підставі рішення від 19.01.2011 року № 36/1. Право власності на нерухоме майно зареєстровано в КП ДОР "Криворізьке БТІ", 30.03.2011 р., в книзі 264- 151, номер запису 48551, реестраційний номер 33004419, згідно витягу про державну реєстрацію прав, виданого цим же БТІ 30.03.2011 року, № 29482532. Розташовано на земельній ділянці площею 0,1000 га, з кадастровим номером 121100000:04:195:0077, яка не приватизована, згідно витягу з Державного земельного кадастру від 02.10.2023 р. за номером НВ-9929045032023. Нотаріусом перевірено та встановлено відсутність будь-яких обтяжень предмета іпотеки на дату укладання договору.
Предмет іпотеки передається іпотекодавцем в іпотеку разом зі всіма складовими частинами, внутрішніми системами, поліпшеннями, що існують на час укладання цього Договору та можуть виникнути у майбутньому.
Відповідно до пункту 1.4. договору станом на дату укладення цього договору ринкова вартість предмету іпотеки згідно звіту про оцінку майна виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Мамедов А.Х., сертифікат № 525/2022 від 02.11.2022 р., складає 1 015 440,00 гривень, заставна вартість предмету іпотеки становить 913 896,00 гривень (ринкова вартість предмета іпотеки, визначена у звіті про оцінку предмету іпотеки від іпотека помножена на розмір заставного дисконта, який становить 0,75 (проставляється розмір заставного дисконту). В подальшому заставна вартість предмета іпотеки змінюється з урахуванням положень пп.2.1.10 цього договору.
Відповідно до пункту 1.5. договору іпотекодавець підтверджує, що він є власником предмета іпотеки на підставі документів, зазначених у п. 1.3 ст.1 цього договору і відповідно до чинного законодавства України має буде мати право його відчужувати, предмет іпотеки не є предметом іпотеки за іншими договорами, жодним способом не відчужений, вільний від боргів і не перебуває в спорі, податковій заставі, під арештом чи забороною відчуження, відповідно до чинного законодавства України на предмет іпотеки може бути звернено стягнення, документи на право власності користування земельними ділянками, на яких розташований Предмет іпотеки, оформлені не оформлені, предмет іпотеки є спільною сумісною власністю подружжя і передається в іпотеку за згодою дружини, ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною заявою, підпис на якій засвідчений нотаріально, не є часткою або паєм, предмет іпотеки не передано в оренду (суборенду), суперфіцій, лізинг, безоплатне користування, довірче управління, спільну діяльність тощо.
Відповідно до пункту 1.6. договору предмет іпотеки залишається у володінні іпотекодавця з урахуванням положень цього договору.
Відповідно до пункту 1.7. договору у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем відповідних положень Кредитного договору та або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем відповідних положень цього договору, іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.
Відповідно до пункту 1.10. договору відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем дозволяється лише за письмовою згодою іпотекодержателя.
Відповідно до пункту 1.13. договору за домовленістю сторін, накладається заборона вічдуження на нерухоме майно, яке передається згідно з умовами цього договору.
На момент укладення цього договору перевіряється обтяження іпотекою предмета іпотеки та в день укладення цього договору здійснюється державна реєстрація обтяження іпотекою предмета іпотеки за цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Витрати, пов`язані з державною реєстрацією обтяження іпотекою предмета іпотеки, покладаються на іпотекодавця. 
Відповідно до пункту 2.1.6. договору іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником умов кредитного договору та/або невиконання іпотекодавцем умов цього договору, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.
Відповідно до пункту 2.1.7. договору іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії та інших платежів: неустойку, пеню, витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки: витрати на утримання, збереження предмета іпотеки та страхування предмета іпотеки, а також інші збитки, завдані порушенням основного зобов`язання чи умов цього договору.
Відповідно до пункту 2.1.12. договору іпотекодержатель має право у випадку виникнення права звернення стягнення (у тому числі достроково) па предмет іпотеки реалізувати його відповідно до чинного законодавства України та цього договору.
Відповідно до пункту 2.1.13. договору іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому пп. 2.1.16 п 2.1 ст 2 цього договору, у разі
- якщо інша ніж іпотекодержатель особа набула права стягнення на предмет іпотеки.
- проти іпотекодавця порушено провадження у справі про банкрутство або визнання його/їх банкрутом (-ами) або прийняття рішення про його/їх ліквідацію
- у разі порушення іпотекодавцем правил про наступну іпотеку, про розпорядження предметом іпотеки та про його заміну та невиконання пп 2.4.5 цього договору
- невиконання та/або неналежного виконання іпотекодавцем кредитного договору (у тому числі щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до кредитного договору)
- якщо іпотекодавець порушив свої обов`язки щодо збереження та/або страхування предмета іпотеки.
Договір посвідчено Стюрко О.О. приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 1332. 
Стюрко О.О. приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області на підставі статті 73 Закону України "Про нотаріат" та у зв`язку з посвідченням договору іпотеки накладається заборона відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна: Житлового будинку з будинками та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , до припинення дії договору іпотеки. Зареєстровано в реєстрі за № 1333.
Як встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі 904/1704/24 від 02.07.2024, яке набрало законної сили 30.07.2024, 25.02.2020 між Акціонерним товариством "Укрексімбанк" (далі - Банк, Позивач, Кредитор) та Приватним підприємством "ПЛАЗІС-ЄМ" (далі - Позичальник, Боржник) укладено Генеральну кредитну угоду №20-85КО0002 (з наступними змінами та доповненнями, що є невід`ємною частиною Договору) ліміт якої становив 3 000 000,00 грн. (далі - Генеральна угода).
Відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди відповідно до положень та умов цієї Генеральної угоди Банк здійснює із Позичальником Кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 2.2 цієї Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов Кредитних договорів, які укладаються за домовленістю Сторін відповідно до положень цієї Генеральної угоди.
Відповідно до п. 2.2.2. Генеральної угоди ліміт заборгованості за Кредитним договором
встановлюється в межах ліміту Генеральної угоди та визначається у відповідному Кредитному договорі.
Згідно п. 2.4. Генеральної угоди процентна ставка за Кредитом визначається у відповідному Кредитному договорі.
У відповідності до п. 6.1.1 та п. 6.1.2. Генеральної угоди Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цією Генеральною угодою, у тому числі Кредитними договорами у випадках: настання термінів/строків (з першого дня початку перебігу строку) виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань за цією Генеральною угодою і передбачених Кредитними договорами, порушення питання про розірвання, визнання недійсними (неукладеними), нікчемними, оспорюваними тощо цієї Генеральної угоди та/або Кредитного договору, та/або Гарантійних документів.
Пунктом 7.2.3 Генеральної угоди встановлено, що позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за цією Генеральною угодою, у тому числі Кредитними договорами, зобов`язання за іншими договорами, укладеними із Банком.
21.05.2021 між Кредитором та Позичальником було укладено Додаткову угоду №20-85КО0002-0002, якою встановлено ліміт Генеральної угоди: 4 000 000,00 грн.
11.11.2021 між Кредитором та Позичальником було укладено Додаткову угоду №20-85КС0002-0003, якою встановлено ліміт Генеральної угоди: 6 000 000,00 грн.
В рамках Генеральної угоди між Позичальником та Кредитором було укладено Кредитний договір №21-1КУ0157 від 21.05.2021 з лімітом 4 000 000,00 грн. (далі - Кредитний договір-1) та Кредитний договір №21-85КУ0001 від 11.11.2021 (з наступними змінами та доповненнями, що є невід`ємною частиною Договору) з лімітом 2 000 000,00 грн. (далі - Кредитний договір-2).
Статтею 1 Кредитного договору-1 визначено, що термін "Гарантійний документ" означає будь-які угоди, укладені Банком з Позичальником та/або іншими особами (Поручителями), та інші правочини, вчиненні з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором.
Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору-1 кінцевий термін погашення Кредиту: 19 травня 2023 року (включно).
Згідно п. 2.4. Кредитного договору-2 кінцевий термін погашення Кредиту: 10 листопада 2022 року (включно).
Пунктом 2.6. Кредитного договору-1 передбачено, що у межах цього Договору Позичальник сплачує Банку Проценти за Кредитом, комісію за відкриття кредитної лінії, інші плати за цим, Договором, у розмірах та на умовах цього Договору.
Відповідно до п. 2.6. Кредитного договору-2 у межах цього Договору Позичальник сплачує Банку Проценти за Кредитом, комісії за кредитом, інші платежі за цим Договором, у розмірах" та на умовах цього Договору.
Згідно до п. 3.1.1.2. Кредитного договору-1 розмір Базової процентної ставки за Кредитом на дату підписання Договору становить 6,8 % річних (Індекс URID (3 міс) за Банківський день, що передує даті підписання Договору становить 13,8 %.
Пунктом 3.1.1.2. Кредитного договору-2 встановлено, що розмір Базової процентної ставки за Кредитом на дату підписання Договору становить 14,9 % річних (Індекс URID) (3 міс) за Банківський день, що передує даті підписання Договору становить 7,19 %.
Відповідно до п. 3.1.1.7. Кредитного договору-2 проценти за Кредитом нараховуються протягом усього строку користування Кредитом на залишок строкової заборгованості за Основним боргом на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом на основі Банківського року.
Відповідно до умов Кредитного договору-1,-2 Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим договором, а також виконувати інші зобов`язання за вказаним кредитним договором (п.2.1., п.9.2.1. Кредитного договору).
Підпунктом 8.1.2. п. 8. Кредитного договору-1 визначено, що Банк має право Вимагати виконання грошових зобов`язань за цим Договором у повному обсязі у випадках, передбачених підпунктами 9.2.10-9.2.11 цього Договору, у строки, передбачені підпунктами 9.2.10-9.2.11 цього Договору.
Підпунктом 8.1.2. п. 8. Кредитного договору-2 встановлено, що Банк має право вимагати виконання грошових зобов`язань за цим Договором у повному обсязі у випадках, передбачених Додатком 5, Додатком 7 до цього Договору, у строки, передбачені підпунктами 9.2.11-9.2.12 цього Договору.
В забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною кредитною угодою №20-85КС0002 від 25.02.2020 в тому числі і за Кредитним договором 1 і 2, між АТ "Укрексімбанк", Позичальником та фізичною особою ОСОБА_1 , (далі - Поручитель 2, відповідач-2) було укладено Договір поруки №20-852Р0006 від 25.02.2020 (далі - Договір поруки-2).
Підпунктом 1.1.1. договору поруки визначено, що Кредитним договором є Генеральна кредитна угода від 25.02.2020 року №20-85КG0002 (з усіма чинними договорами, укладеними у рамках вказаної Генеральної кредитної угоди, у тому числі після набуття чинності цим договором, які їй підпорядковуються, є додатком до неї, її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ, а також з усіма чинними змінами, доповненнями, додатками та додатковими угодами до неї, у тому числі внесеними та укладеними після набуття чинності цим договором, які є її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ), укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої кредитор та позичальник проводять (здійснюють) кредитні операції (у тлумаченні Закону України "Про банки та банківську діяльність") у рамках ліміту Генеральної угоди у розмірі 3 000 000, 00 (три мільйони) гривень, зі строком кредитування до 24.02.2025 (включно), а також на інших умовах, визначених вказаною Генеральною кредитною у тому числі договорами, укладеними у рамках вказаної Генеральної кредитної угоди у тому числі після набуття чинності цим Договором.
Відповідно до укладених додаткових угод з поручителями, а саме № 20-85ZP0007-0003 від 21.05.2021, № 20-85ZP0007-0004 від 11.11.2021, було погоджено з поручителями збільшення ліміту Генеральної угоди у розмірі 6 000 000,00 грн зі строком кредитування до 24.02.2025 року.
Основним зобов`язанням сторони визначили у п.п. 1.1.2. договору поруки усі та будь-які грошові зобов`язання Позичальника перед Кредитором, встановлені Кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення кредитору суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування кредиту усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобов`язань за Кредитним договором, та усіх витрат кредитора, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту.
Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 договору поруки, Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання в повному обсязі.
Відповідно до пункту 4.2.1. договору поруки поручитель зобов`язаний не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення кредитора про невиконання та/або неналежне виконання позичальником (його правонаступником) основного зобов`язання або в інший строк/термін, зазначений у відповідному повідомленні кредитора, без будь-яких заперечень сплатити кредитору зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.
Відповідно до пункту 4.2.4. договору поруки поручитель зобов`язаний не вчиняти дій, направлених на свідоме погіршення свого фінансового стану. 
Відповідно до пункту 4.2.4.1 договору поруки поручитель зобов`язаний не пізніше як за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до дати настання запланованої події письмово повідомляти кредитора, якщо планується: відчуження та передача у заставу/іпотеку третім особам будь-якого свого майна/майнових прав, у тому числі як забезпечення виконання зобов`язань за іншими кредитами від інших кредиторів. 
Відповідно до пункту 4.2.6. договору поруки поручитель зобов`язаний завчасно повідомляти кредитора про очікувані події, які можуть призвести до погіршення фінансового стану поручителя, або інші події, про які поручитель може знати та які можуть погіршити його здатність виконувати умови цього договору.
Згідно із п.п. 6.1.5. п.6.1. договору поруки, Поручитель ознайомлений з усіма умовами Кредитного договору (включаючи усі додатки до Кредитного договору, що є чинними на дату укладення цього договору), поінформований про фінансово-економічний стан Позичальника і повністю розуміє свої обов`язки за цим Договором.
Відповідно до п.п. 6.1.8. п. 6.1. договору поруки, укладенням цього Договору Поручитель погодився, що кредитор веде облік усіх сум грошових коштів, які підлягають, сплаті Кредитору за Кредитним договором, та у будь-якому судовому провадженні, що може виникнути у зв`язку із цим договором, банківські документи щодо такого обліку (виписки з рахунків, розрахункові документи тощо) є доказом існування зобов`язань поручителя щодо сплати кредитору відповідних сум грошових коштів.
Згідно п.п.8.1.1 п.8.1. договору поруки, цей договір набуває чинності з дати підписання Поручителем (його уповноваженим представником) та уповноваженими представниками Кредитора та Позичальника, а також скріплення відбитками печаток Кредитора і Позичальника і діє 120 місяців з дати набуття ним чинності.
У випадку продовження строку кредитування за Кредитним договором, зазначеного у підпункті 1.1.1. цього договору, строк дії цього договору вважається продовженим на строк, що відповідає строку, на який продовжено строк кредитування за Кредитним договором (укладення додаткових угод (вчинення правочинів) щодо відповідного продовження строку дії цього договору не вимагається).
Відповідно до п.п.8.1.2 п.8.1. договору поруки, Порука за цим Договором виникає з моменту набуття чинності Договором та припиняється через 120 місяців з дати набуття цим Договором чинності.
У випадку продовження строку кредитування за Кредитним договором, зазначеного у підпункті 1.1.1. цього Договору, строк дії поруки за цим Договором вважається продовженим на строк, що відповідає строку, на який продовжено строк кредитування за Кредитним договором (укладення додаткових угод (вчинення правочинів) щодо відповідного продовження строку дії поруки за цим Договором не вимагається).
Відповідно до укладених змін до Договорів поруки Поручителі підтверджували факт ознайомлення і погоджувалися зі всіма змінами, що вносилися до Генеральної угоди та Кредитних договорів.
Приписами п. 9.2.11 Кредитного договору 1 та п. 9.2.12. Кредитного договору 2 визначено, що Позичальник зобов`язується здійснити погашення Кредиту, Процентів за Кредитом, комісій та інших платежів за цим Договором у повному обсязі протягом 10 (десяти) Банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення зокрема, допущення прострочення термінів виконання грошових зобов`язань за будь-яким договором, забезпеченням за яким виступає предмет застави/іпотеки, наданий згідно з Гарантійними документами у забезпечення виконання грошових зобов`язань за цим договором, та Банком направлено вимоги щодо виконання грошових зобов`язань за такими договорами частково/ у повному обсязі.
Договором поруки у пункті 8.3.3 погоджено сторонами, що будь-яке повідомлення надіслане кредитором рекомендованим листом з повідомленням на адреси Поручителя та/або Позичальника, вказані у статті 9 цього Договору або у додатковій угоді до цього Договору (укладеній згідно з підпунктом 8.3.2 цього Договору), вважається таким, що отримане Поручителем та/або Позичальником (залежно від того, кому надіслане так повідомлення) через 7 (сім) календарних днів після надіслання такого повідомлення. Після проходження цього строку настають усі правові наслідки, дата настання яких пов`язана з датою отримання однією стороною повідомлень іншої сторони, незалежно від того, чи отримає відповідна сторона такі повідомлення особисто.
18.03.2024 Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" з метою мирного врегулювання спору на адреси Приватного підприємства "Плазіс-ЄМ", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були направлені вимоги щодо необхідності погашення заборгованості, які буди залишені без задоволення, а заборгованість не погашена.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі 904/1704/24 від 02.07.2024, яке набрало законної сили 30.07.2024 позов Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до відповідача-1: Приватного підприємства "Плазіс-ЄМ", відповідача-2: ОСОБА_1 , відповідача-3: ОСОБА_3 , відповідача-4: ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 6 143 193,60 грн. задоволено: 
Стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Плазіс-ЄМ" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" прострочену заборгованість: 
за Кредитним договором № 21-85КV0001 від 11.11.2021 р. у розмірі 1 571 907,41 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 819 728,05 грн.; проценти за користування кредитом - 195 481,72 грн.; комісія за управління кредитом - 10 212,28 грн., в т.ч. прострочена - 9 769,02 грн., всього заборгованість по кредиту: 1 025 422,05 грн. Заборгованість згідно договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/263-546 485,36 грн.;
за Кредитним договором № 21-1КV0157 від 21.05.2021 р. у розмірі 4 571 286,19 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 3 640 726,60 грн.; проценти за користування кредитом - 912 658,92 грн., в т.ч. прострочені - 697 841,61 грн., комісія за управління кредитом - 17 900,67 грн., в т.ч. прострочена - 16 110,60 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" прострочену заборгованість:
за Кредитним договором № 21-85КV0001 від 11.11.2021 р. у розмірі 1 571 907,41 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 819 728,05 грн.; проценти за користування кредитом - 195 481,72 грн.; комісія за управління кредитом - 10 212,28 грн., в т.ч. прострочена - 9 769,02 грн., всього заборгованість по кредиту: 1 025 422,05 грн, заборгованість згідно договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/263-546 485,36 грн.;
за Кредитним договором № 21-1КV0157 від 21.05.2021 р. у розмірі 4 571 286,19 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 3 640 726,60 грн., проценти за користування кредитом - 912 658,92 грн., в т.ч. прострочені - 697 841,61 грн., комісія за управління кредитом - 17 900,67 грн., в т.ч. прострочена - 16 110,60 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" прострочену заборгованість:
за Кредитним договором № 21-85КV0001 від 11.11.2021 р. у розмірі 1 571 907,41 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 819 728,05 грн.; проценти за користування кредитом - 195 481,72 грн.; комісія за управління кредитом - 10 212,28 грн., в т.ч. прострочена - 9 769,02 грн., всього заборгованість по кредиту: 1 025 422,05 грн., заборгованість згідно договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/263-546 485,36 грн.;
за Кредитним договором № 21-1КV0157 від 21.05.2021 р. у розмірі 4 571 286,19 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 3 640 726,60 грн.; проценти за користування кредитом - 912 658,92 грн., в т.ч. прострочені - 697 841,61 грн., комісія за управління кредитом - 17 900,67 грн., в т.ч. прострочена - 16 110,60 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" прострочену заборгованість:
за Кредитним договором № 21-85КV0001 від 11.11.2021 р. у розмірі 1 571 907,41 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 819 728,05 грн.; проценти за користування кредитом - 195 481,72 грн.; комісія за управління кредитом - 10 212,28 грн., в т.ч. прострочена - 9 769,02 грн., всього заборгованість по кредиту: 1 025 422,05 грн., заборгованість згідно договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/263-546 485,36 грн.;
за Кредитним договором № 21-1КV0157 від 21.05.2021 р. у розмірі 4 571 286,19 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 3 640 726,60 грн.; проценти за користування кредитом - 912 658,92 грн., в т.ч. прострочені - 697 841,61 грн., комісія за управління кредитом - 17 900,67 грн., в т.ч. прострочена - 16 110,60 грн.
Стягнуто з Приватного підприємства "Плазіс-ЄМ" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 23 415,48 грн. - витрат по сплаті судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127, код ЄДРПОУ 00032112) 23 415,48 грн. - витрат по сплаті судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 23 415,48 грн. витрат по сплаті судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 23 415,48 грн. витрат по сплаті судового збору.
05.08.2024 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024, яке набрало законної сили 30.07.2024 було видано наказ про примусове виконання, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" прострочену заборгованість:
за Кредитним договором № 21-85КV0001 від 11.11.2021 р. у розмірі 1 571 907,41 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 819 728,05 грн.; проценти за користування кредитом - 195 481,72 грн.; комісія за управління кредитом - 10 212,28 грн., в т.ч. прострочена - 9 769,02 грн., всього заборгованість по кредиту: 1 025 422,05 грн, заборгованість згідно договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/263-546 485,36 грн.;
за Кредитним договором № 21-1КV0157 від 21.05.2021 р. у розмірі 4 571 286,19 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 3 640 726,60 грн., проценти за користування кредитом - 912 658,92 грн., в т.ч. прострочені - 697 841,61 грн., комісія за управління кредитом - 17 900,67 грн., в т.ч. прострочена - 16 110,60 грн. 05.08.2024 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024, яке набрало законної сили 30.07.2024 було видано наказ про примусове виконання, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 23 415,48 грн. витрат по сплаті судового збору.
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 75953317 від 03.09.2024, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання Наказу № 904/1704/24 виданого 05.08.2024 та відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 904/1704/24 виданого 05.08.2024. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" звернулось до ОСОБА_1 із листом-претензією № 182 від 04.04.2025 року яким повідомили, що станом на 04 квітня 2025 року Приватне підприємство "Плазіс-ЄМ" не здійснило погашення заборгованості, що складає: суму кредиту 1 750 000,00 грн., відсотки прострочені 313 703,13 грн., поточні відсотки за період з 01 по 04 квітня 2025 року - 6 904,11 грн.
Загальна сума заборгованості станом на 04.04.2025 року складає 2 070 607,24 грн.
Просило, як поручителя, що солідарно несе відповідальність перед Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" протягом 30 календарних днів здійснити повне погашення заборгованості в сумі 2 070 607,24 грн. за реквізитами, що вказані у Договорі про надання кредитних коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №20/002 від 02.10.2023.
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав № 458816902 від 29.12.2025 актуальна інформація про об`єкт речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3262196312060, об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт, тип об`єкта: житловий будинок, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 56.7, житлова площа (кв.м): 21.7, Опис: житловий будинок А, літній душ-вбиральня Б, вимощення І,II, огорожа № 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вулиця Нестеренка Герасима (вулиця Виноградова), будинок 8, номер об`єкта в РПВН: 33004419., Актуальна інформація про речове право, номер відомостей про речове право: 62987101, тип речового права: право власності, дата, час державної реєстрації: 23.12.2025 17:20:24, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 82671966 від 29.12.2025 14:34:12, приватний нотаріус Стюрко Оксана Олександрівна, Криворізький районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., документи, подані для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер: 1332, виданий 02.10.2023, видавник: Стюрко О.О., приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області, із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя; документ, що підтверджує надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги іпотекодержателя про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, серія та номер: 246/3, виданий 21.1 1.2025, видавник: ТОВ "ФК "Кредит Інвест Партнер"; довідка іпотекодержателя про суму боргу за основним зобов`язанням та про вартість предмета іпотеки, серія та номер: б/н, виданий 20.12.2025, видавник: ФОП Мамедов А.Х., витяг зі звіту про оцінку майна; довідка іпотекодержателя про суму боргу за основним зобов`язанням та про вартість предмета іпотеки, серія та номер: 253, виданий 23.12.2025, видавник: ТОВ "ФК "Кредит Інвест Партнер"; документ, що підтверджує надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги іпотекодержателя про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, серія та номер: 246/1, виданий 21.11.2025, видавник: ТОВ "ФК "Кредит Інвест Партнер"., власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер", код ЄДРПОУ: 44586746.
Позивач посилається на те, що боржником ОСОБА_1 вчинено договір іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023 з мотивів не допущення звернення стягнення на майно кредитором у виконання боргових зобов`язань, а отже на шкоду кредитору, що є підставою для визнання недійсним (фраудаторним) Договір іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.
Предметом спору є визнання недійсним (фраудаторним) Договір іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" та Малашко Євгеном Івановичем за яким у якості забезпечення виступає будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградова, буд.8.
Предметом доказування у даній справі є обставини укладання Договору іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023, обставини укладання Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 20/002 від 02.10.2023, наявність прострочень за кредитним договором, який забезпечений Договором іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023, наявність підстав для визнання недійсним (фраудаторним) Договору іпотеки №20/002-1 від 02.10.2023. 
За змістом статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.
Згідно із частинами 2 та 3 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоду довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
За загальними принципами цивільного законодавства (частини друга, третя статті 13 Цивільного кодексу України) при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Цивільне законодавство не містить окремого і чіткого визначення фраудаторних правочинів, тому їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) законодавства. Проте у цивільному праві застосовується така правова конструкція, як фраудаторність (від лат. "fraud", "fraudis" - обман, хитрість, шахрайство, афера) та фраудаторні правочини, яка має коріння у давньоримському конкурсному процесі, в якому на випадок розтрати майна боржником в обман кредиторів останнім надавалися особливі засоби судового захисту.
Фраудаторні правочини - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципу добросовісності, закріпленого у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цим кредиторам. Фраудаторний правочин укладається боржником на шкоду кредитору, щоб уникнути виконання зобов`язань (сплати боргу) шляхом зменшення власних активів. Він виглядає законно, але, у порушення принципу добросовісності, має приховану мету - обман кредитора.
Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку. Основною метою фраудаторного правочину є отримання певної користі шляхом шахрайства, обману або зловживання довірою.
Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредитором (кредиторами) та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у правовідносинах.
Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт б частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Добросовісність - це відповідність дій учасників правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Водночас зловживання правом і використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню проявляється у тому, що: 1) особа (особи) використовувала/ використовували право на зло; 2) наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки є певним станом, у який потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів /умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); 3) враховується правовий статус особи / осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а й про обсяг прав інших учасників цих правовідносин і порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах, або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин.
Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди іншим учасникам правовідносин, задля приховування дійсного наміру сторін при вчиненні правочину є очевидним використанням приватноправового інструментарію всупереч його призначенню та за своєю суттю є вживанням права на зло. За таких умов недійсність договору як приватноправова категорія є інструментом, який покликаний не допускати, або припиняти порушення цивільних прав та інтересів, або ж їх відновлювати.
До таких висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18, від 14.05.2024 у справі №910/2128/20, від 24.01.2024 у справі №904/5417/18, від 10.03.2026 у справі № 903/952/22.
Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.
Відтак будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).
Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, який передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.
Наведені висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №405/1820/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18 та від 20.05.2020 у справі №922/1903/18.
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19 (905/1646/17).
Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції фраудаторності при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).
Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання зі сплати заборгованостей діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, направленим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора. Відтак, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник позбавляється активів, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності. Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №910/8992/19 (910/20867/17).
Відповідно до правових висновків, викладених судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19) фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним на підставі пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин третьої, шостої статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України. У такому разі звернення з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.
Верховний Суд у постанові від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18 дійшов висновку, що правочини, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. (висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17).
Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання із повернення суми позики діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом направленим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора. При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.
Також Верховний Суд вказав, що в обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими.
Поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані.
Тому усі боржники мають добросовісно виконувати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.
Правочин, вчинений боржником у період виникнення у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину як такого, що вчинений боржником на шкоду кредиторам. Такі висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19 (905/1646/17), від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16).
Договір, який укладений з метою уникнути виконання наявного зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора (пункти 106 постанови Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 908/1730/18 (908/3089/20).
З вимогою про визнання недійсним правочину вчиненого боржником з підстав набуття ним ознак фраудаторності може звернутися кредитор такого боржника у зобов`язанні. Такий правочин вчиняється боржником на шкоду кредитору, оскільки унеможливлює виконання боржником зобов`язання.
Дії особи, які полягають у здійсненні свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом. Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора. Такий висновок наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17.
Фраудаторний правочин укладається боржником у період проведення виконавчого провадження з метою виведення свого майна з-під стягнення (пункт 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) зроблено висновок, що договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).
Приватноправовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили.
Зловживання правом і використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:
- особа (особи) «використала / використали право на зло»;
- наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки є певним станом, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів / умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах із цими особами, які "потерпають"від зловживання нею правом, або не перебувати);
- враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).
Правочин, що вчиняється з метою завдати шкоди кредитору і який досягає цієї мети, є фраудаторним.
Правочин не має вчинятись з метою заподіяти зло (тобто здійснити зловживання правом) і втілювати цей намір.
Такий правочин має кваліфікуватись судами як фраудаторний та, за наявності відповідної позовної вимоги, має бути визнаний недійсним.
Проте у силу гнучкості та різноманіття цивільних правовідносин вичерпний та закритий перелік обставин, за яких той чи інший правочин слід вважати фраудаторним, відсутній (пункти 88- 93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2026 у справі № 910/6654/24)
Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний.
При цьому Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц погодилася з тим, що позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, зокрема таким, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 Цивільного кодексу України, так і інша, наприклад підстава, передбачена статтею 228 Цивільного кодексу України (пункти 104, 105 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2026 у справі № 910/6654/24).
За висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 01 березня 2023 року у справі № 522/22473/15-ц (пункт 154), якщо на виконання спірного правочину товариство сплатило кошти або передало інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспореного правочину недійсним не приводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 Цивільного кодексу України).
Проте Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у разі звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору його стороною з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу), реституція застосовується лише між сторонами такого правочину.
У разі звернення з таким позовом третьої особи (не сторони договору) з метою захисту прав та інтересів кредитора вимога про визнання недійсним фраудаторного правочину є належним та ефективним способом захисту, оскільки кредитор зазвичай зацікавлений у поверненні йому грошових коштів, а не майна, яке в подальшому слід буде відчужувати для отримання цих коштів. (пункти 147 - 149 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2026 у справі № 910/6654/24).
За визначенням терміну "іпотека", яке наведено у Законі України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Предметом іпотеки, в силу частини 1 статті 5 Закону України "Про іпотеку" можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним, набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки.
Як встановлено судом, передумовою спору є виникнення у відповідача - ОСОБА_1 обов`язку щодо повернення простроченої заборгованості:
за Кредитним договором № 21-85КV0001 від 11.11.2021 р. у розмірі 1 571 907,41 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 819 728,05 грн.; проценти за користування кредитом - 195 481,72 грн.; комісія за управління кредитом - 10 212,28 грн., в т.ч. прострочена - 9 769,02 грн., всього заборгованість по кредиту: 1 025 422,05 грн, заборгованість згідно договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/263-546 485,36 грн.;
за Кредитним договором № 21-1КV0157 від 21.05.2021 р. у розмірі 4 571 286,19 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом (основний борг) - 3 640 726,60 грн., проценти за користування кредитом - 912 658,92 грн., в т.ч. прострочені - 697 841,61 грн., комісія за управління кредитом - 17 900,67 грн., в т.ч. прострочена - 16 110,60 грн., що встановлена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 у справі №904/1704/24.
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 75953317 від 03.09.2024, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання Наказу № 904/1704/24 виданого 05.08.2024 та відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 904/1704/24 виданого 05.08.2024. 
Причиною звернення позивача (як кредитора Приватного підприємства "ПЛАЗІС-ЄМ" за кредитними договорами, за виконання зобов`язань якого поручився ОСОБА_1 на підставі договору поруки №20-852Р0006 від 25.02.2020) з позовом до суду є укладення відповідачами договору Іпотечного договору №20/002-1 від 02.10.2023 відповідно до пункту 1.1. якого іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, що випливають із Кредитного договору № 20/002 від 02 жовтня 2023 року, зі всіма змінами та доповненнями, які укладені та будуть укладені, укладеного між Приватним підприємством "ПЛАЗІС-ЄМ" та іпотекодержателем відповідно до якої іпотекодержатель при виконанні іпотекодавцем певних його умов надає іпотекодавцю кредит у сумі 1 750 000,00 грн на визначених кредитом умовах, строком погашення 01 жовтня 2024 року з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до пункту 1.1. договору за цим договором заставна Іпотекодавцем не видається.
Відповідно до пункту 1.3. договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов`язань іпотекодавця, є нерухоме майно-житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 56,7 кв.м., житлова площа 21,7 кв. м., що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградова, буд. 8 (далі - Предмет іпотеки), а саме: Житловий будинок Літера А, загальною площею 56,7 м2., Літній душ-вбиральня Літера Б, загальною площею 10,2 м2., Вимощення № I,II, Огорожа, Реєстраційний номер майна: Витяг про державну реестрацію, КП ДОР Криворізьке 4 БТІ від 30.03.2011 p., № 29482532, Кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, споруди 121100000:04:195:0077.
Аналізуючи фактичні обставини справи №904/3178/25 суд доходить таких висновків.
Оспорюваний позивачем Іпотечний договір №20/002-1 укладено 02.10.2023, Кредитний договір № 20/002, вимоги за яким були забезпечені спірним договором, укладено 02 жовтня 2023 року а отже у період до набрання рішенням №904/1704/24 від 02.07.2024 законної сили та відкриття виконавчого провадження № 75953317 з виконання наказу № 904/1704/24 виданого 05.08.2024. 
Суд зауважує, що сторонами за Іпотечним договором №20/002-1 є ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер", однак суд не встановив жодного взаємозв`язку між вказаними юридичними особами, судом не встановлено наявність родинних зв`язків між ОСОБА_1 та посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер", наявність спільних економічних чи управлінських інтересів між сторонами, поза відносинами, що виникли у зв`язку з виконанням спірного договору. Доказів зворотного позивач суду не надав.
Таким чином, суд доходить висновку про відсутність у справі належних доказів наявності взаємозв`язку між відповідачем-1 та відповідачем-2.
Кредитний договір № 20/002 від 02 жовтня 2023 року, вимоги за яким були забезпечені спірним договором є оплатним.
Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору № 20/002 від 02 жовтня 2023 року кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 1 750 000,00 гривень (далі - Кредит) на засадах строковості, зворотності, цільового використання та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" перерахувало Приватному підприємством "ПЛАЗІС-ЄМ" грошові кошти у розмірі 1 750 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №438 від 02.10.2023 на суму 1 750 000,00 грн., із призначенням платежу "Надання кредитних коштів згідно договору про надання коштів у позику в т.ч. і на умовах фінансового кредиту №20/002 від 02.10.2023 року. Без ПДВ". 
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав № 458816902 від 29.12.2025 актуальна інформація про об`єкт речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3262196312060, об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт, тип об`єкта: житловий будинок, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 56.7, житлова площа (кв.м): 21.7, Опис: житловий будинок А, літній душ-вбиральня Б, вимощення І,II, огорожа № 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вулиця Нестеренка Герасима (вулиця Виноградова), будинок 8, номер об`єкта в РПВН: 33004419., Актуальна інформація про речове право, номер відомостей про речове право: 62987101, тип речового права: право власності, дата, час державної реєстрації: 23.12.2025 17:20:24, власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер", код ЄДРПОУ: 44586746.
Отже предмет іпотеки, станом на дату ухвалення рішення, перебуває у власності Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер" з 23.12.2025., що свідчить про фактичне виконання Іпотечного договору №20/002-1 від 02.10.2023.
Надаючи правову оцінку обставинам укладання оскаржуваного договору суд доходить висновку, що укладений між сторонами правочин не підпадає під кваліфікацію такого, що вчинений на шкоду кредитору, тобто позивачу.
Варто наголосити, що презумпція правомірності правочину може бути спростована тільки вагомими доказами, які у своїй сукупності засвідчують шкідливість вчиненого правочину, вживання права на зло.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на позивача. 
Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" до відповідача-1: ОСОБА_1 , відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Інвест Партнер", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "ПЛАЗІС-ЄМ" про визнання договору іпотеки недійсним відмовити. 
Витрати по сплаті судового збору покласти на Акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ". 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено 17.06.2026

Суддя Ю.А. Бажанова