ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 року м.Дніпро Справа № 908/470/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники учасників провадження:
від апелянта: Бонтлаб В.В. (власні засоби); 
інші учасники не з`явились; 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2025 (суддя Юлдашев О.О., повний текст якої підписаний 14.05.2025) у справі № 908/470/25
за заявою кредитора – Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО”, Київська область, місто Обухів
до боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ”, Запорізька область, Новомиколаївський район, село Барвінівка
про відкриття провадження у справі про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.04.2025 у справі № 908/470/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ”. 
Скасовано заборону власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби, накладену ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2025. 

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО”, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ “Барви”. Розпорядником майна ТОВ “Барви” призначити арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича.
При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвал є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне:
- ініціюючим кредитором надано належні та допустимі докази на підтвердження виникнення та наявності заборгованості Боржника, яка виникла до початку повномасштабного вторгнення; 
- Боржник та його майно в тимчасовій окупації не перебували; 
- у відзиві на заяву ініціюючого Кредитора, Боржник підтвердив існування невиконаного грошового зобов`язання згідно ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3361/20 від 01 березня 2021 року та ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року, котрі набрали законної сили, їх не спростував та навпаки підтвердив; 
- Боржник не повідомив суд та жодним чином не спростував/не заперечив, що через постійні обстріли, загрозу життю та здоров`ю працівників, відсутність електроенергії та зв`язку, руйнування об`єктів інфраструктури, логістичних центрів, відсутня можливості здійснювати повноцінну діяльність Боржника, або така діяльність ним не ведеться за останні роки; 
- Боржник не доводив суду те, що незадоволення вимог кредитора у повному обсязі сталося внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях. Відзив боржника не містив жодних обґрунтувань того, що незадоволення вимог саме цього кредитора відбулося внаслідок повномасштабної агресії; 
- із заяви Кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство вбачалося, що заборгованість виникла до початку повномасштабного вторгнення та виникнення саме цієї заборгованості не пов`язано із цим; 
- на переконання Кредитора, враховуючи стан, у якому знаходиться підприємство, відкриття провадження у справі про банкрутство буде єдиним можливим шляхом для відновлення платоспроможності Боржника, і таке відкриття не тільки не порушує інтереси Боржника, а відповідає їм. 
У даному випадку, наявність боргу та фактичні обставини щодо неможливості виконання договірних зобов`язань Боржника перед Заявником саме внаслідок збройної агресії РФ проти України, а саме втрату майна, техніки, у тому числі орендованої, значних обсягів робіт; знаходження частини майна в окупації; втрату контрою над виробничими активами; не відновлення повноцінної роботи; знаходження боржника у стані простою, відсутність господарської діяльності та коштів, не спричинена та/або не пов`язана жодним із збройною агресією РФ - доказів протилежного відсутні; формальні ознаки та посилання на них не є правовими доводами згідно оскаржуваного рішення суду щодо безпідставності вимог Заявника. 
Наведене судом мотивування згідно оскаржуваної ухвали суду від 15 квітня 2025 року не є підставою для застосування до спірних правовідносин спеціальних норм, а саме п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, що зумовлює прийняття рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.
В апеляційній скарзі викладено клопотання про проведення судових засідань у справі з представником апелянта адвокатом Бонтлабом В.В. в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. 

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не надано. Згідно з ч. 3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи необхідних для розгляду скарги на час надходження скарги, ухвалою суду від 23.05.2025 здійснено запит матеріалів справи №908/470/25 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
09.06.2025 матеріали справи №908/470/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2025 (суддя – доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” залишено без руху через неподання останнім доказів оплати судового збору у встановленому розмірі (визначена сума доплати 42 392,00 грн). Скаржнику наданий строк (10 днів) для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2025 у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), суддів – Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2025 у справі №908/470/25; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 23.10.2025, зокрема з представником апелянта в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
Розгляд справи, призначений у судовому засіданні на 23.10.2025, не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії суддів Паруснікова Ю.Б.
Ухвалою суду від 06.11.2025 розгляд справи призначено в судовому засіданні на 05.02.2026.
В судовому засіданні 05.02.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ”.
До суду 07.04.2025 надійшов відзив Боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, в якому просить суд відмовити ТОВ “СПЕКТР-АГРО” у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ “БАРВИ”.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3361/20 від 01 березня 2021 року закрито провадження у справі №908/3361/20 на підставі п. 7 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку із затвердженням укладеної мирової угоди між ТОВ «СПЕКТР-АГРО» та ТОВ «БАРВИ». 
Відповідно до постанови Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича від 26 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження №69728926 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3361/20 від 01 березня 2021 року про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВИ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» заборгованості у залишковому розмірі 491 044,68 гривні.
На момент винесення оскаржуваної ухвали та апеляційного перегляду ухвала Господарського суду Запорізької області по справі №908/3361/20 від березня 2021 року залишається не виконаною, залишок заборгованості згідно даної ухвали становить 490 005,83 гривні.

Також, відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року закрито провадження у справі №908/3359/20 на підставі п. 7 ч.1 ст.231 ГПК України та у зв`язку із затвердженням укладеної мирової угоди між ТОВ «СПЕКТР-АГРО» та ТОВ «БАРВИ». 
Відповідно до постанови Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича від 26 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження №69729034 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВИ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» заборгованості у розмірі 2 156 728,35 гривень. 
На момент винесення оскаржуваної ухвали та апеляційного перегляду ухвала Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року залишається не виконаною у повному обсязі, залишок заборгованості згідно даної ухвали становить 2 152 165,60 гривень. 
Підтвердженням даному є, зокрема та не обмежуючись, достовірні (офіційні) дані із Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Оскаржувана ухвала господарського суду від 15.04.2025, якою відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ” мотивована тим, що відповідно розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, який було доповнено пунктом 1-6 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань провадження та застосування процедур банкрутства у період дії воєнного стану" № 3249-ІХ від 13.07.2023, що набрав чинності з 29.07.2023, установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, зокрема, що вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.
Оскільки майнові активи боржника на дату звернення ініціюючого кредитора з відповідною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство знаходяться на території, на якій ведуться бойові дії, вони (майнові активи) знаходяться у користуванні військових, то ці обставини унеможливлюють проведення арбітражним керуючим того комплексу заходів, який передбачений КУзПБ, з метою відновлення платоспроможності боржника та/або з метою задоволення вимог кредиторів.
Зокрема, у вказаних вище умовах, арбітражний керуючий позбавлений можливості належним чином здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, провести інвентаризацію його майна, здійснити формування ліквідаційної маси боржника, а також здійснити продаж майна банкрута з дотриманням вимог КУзПБ, а тому, в даному випадку, провадження у справі про банкрутство Товариства не здатне досягнути мети, визначеної КУзПБ - задоволення вимог кредитора. 

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання дотримання місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ”.
Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Частинами 2 та 3 статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності.
Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, статті 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України).
Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.
Дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів є однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство.

Положення статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначають наступні поняття:
- боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; 
- неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; 
- грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Частинами 1, 2 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити відомості, передбачені частиною 1 статті 34 Кодексу, зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.
Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором.
Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (див. висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 23.09.2021 №910/866/20, від 21.10.2021 у справі №913/479/18, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20).
Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №914/1126/14, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20, від 09.06.2022 у справі №922/313/20 (922/3069/21)).
Кодекс України з процедур банкрутства не зобов`язує заявника (ні кредитора, ні боржника) при поданні заяви про порушення справи про банкрутство на підставі статті 34 цього Кодексу доводити факт неплатоспроможності, а зобов`язує лише подати певні документи, які можуть тією чи іншою мірою свідчити про вірогідність неплатоспроможності (подібної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 10.10.2018 у справі №904/911/18, від 21.11.2018 у справі №910/6880/18).

Матеріалами справи підтверджено, що кредитором на підтвердження виконання своїх обов`язків та наявності права на грошові вимоги до Боржника долучено до матеріалів справи копії, зокрема,:
- ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3361/20 від 01 березня 2021 року;
- банківської квитанції від 24 вересня 2021 року на суму 100 000,00 гривень;
- банківської квитанції від 28 вересня 2021 року на суму 45 000,00 гривень;
- банківської квитанції від 06 жовтня 2021 року на суму 60 000,00 гривень; 
- банківської квитанції від 22 жовтня 2021 року на суму 30 000,00 гривень;
- банківської квитанції від 02 листопада 2021 року на суму 40 000,00 гривень;
- банківської квитанції від 18 листопада 2021 року на суму 30 000,00 гривень;
- додаткової угоди №1 від 06.10.2021 про повернення коштів та їх зарахуванням на виконання договору поставки №106/19-3 від 04 квітня 2019 року;
- роздруківки із офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого від 26 серпня 2022 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3361/20 від 01 березня 2021 року; 
- роздруківки із офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень інформації про стан виконавчого провадження №69728926 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду у справі №908/3361/20;
- ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року;
- роздруківки із офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 26 серпня 2022 №69729034 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року. 

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Отже, наявність незадоволених боржником вимог кредитора на дату проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство підтверджена відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили, та не потребує повторного доказування в силу положень ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО”, зазначені в заяві, залишаються повністю неоплаченими з боку Боржника. 
З огляду на що, колегія суддів виснує, що на момент винесення оскаржуваної ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю “БАРВИ” свої грошові зобов`язання перед ініціюючим кредитором, які виникли на підставі договорів поставки № 126/20-3 від 19.03.2020, № 106/19-3 від 04.04.2019, та підтверджені ухвалами Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року, по справі №908/3361/20 від 01 березня 2021 року, не виконало.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ініціюючий кредитор надав до суду першої інстанції достатні докази виникнення та існування заборгованості Боржника перед ним та її розміру.

Згідно з частиною 1 статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу. 
В силу частини другої наведеної норми підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, приписи частин 1-5 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. 
У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. 
Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. 
У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. 
У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: 
- наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; 
- відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; 
- до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.
Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 15.10.2020 у справі №922/1174/20, від 22.09.2021 у справі №911/2043/20, від 16.09.2020 у справі №911/593/20, від 03.09.2020 у справі №910/16413/19).
При цьому, якщо Кодексом України з процедур банкрутства підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство прямо не визначені та з`ясовуються судом шляхом встановлення на підставі доказів у справі, заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство, визначених Законом (прямих або непрямих, загальних або спеціальних, тимчасових або не обмежених в часі, умовних або безумовних),то підстави для відмови у відкритті провадження прямо визначені в частині 6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме коли: 
- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; 
- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

З огляду на те, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО”, зазначені в заяві, залишаються повністю неоплаченими з боку Боржника, господарський суд прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ”. 

Колегія суддів зауважує, що розділ "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дійсно було доповнено пунктом 1-6 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань провадження та застосування процедур банкрутства у період дії воєнного стану" № 3249-ІХ від 13.07.2023, що набрав чинності з 29.07.2023.
Цим пунктом, зокрема, установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, що він внесений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та має діючий контракт з державними замовниками у сфері оборони або вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.
У застосуванні наведених положень пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ слід виходити з того, що попри набрання чинності лише з 29.07.2023 внесених в КУзПБ відповідних змін (пункт 7.3), положення цього пункту мають ретроспективну дію, поширюючись на всі передбачені цією нормою правовідносини та випадки стосовно відкриття провадження у справі про банкрутство.
Тобто, норма пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ містить окреме застереження стосовно порядку та дії в часі цієї норми.
А тому заборона за пунктом 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ поширюється і на ті правовідносини та випадки, що мали місце до набрання чинності з 29.07.2023 відповідною нормою, оскільки передбачені цією нормою обставини/події (початок збройної агресії проти України, перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до визначеного законом переліку, тощо), як причини, за яких вимоги кредитора (кредиторів) не могли бути задоволені боржником, настали до моменту врегулювання цих правовідносин відповідним Законом з 29.07.2023.
Такі правові висновки сформульовані в постановах Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №913/101/23, від 06.12.2023 у справі № 923/140/22 та від 13.02.2024 у справі № 911/2237/22.

Відтак, для встановлення визначеної пунктом 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрута підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство як незадоволення боржником юридичною особою вимог кредитора (кредиторів) саме внаслідок перебування цілісного майнового комплексу такого боржника на тимчасово окупованій Російською Федерацією території необхідним є встановлення судом таких обставин: 
- наявність незадоволених боржником вимог кредитора (кредиторів) на дату проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство; 
- перебування цілісного майнового комплексу боржника на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях (відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій).

Згідно зі ст. 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.
Єдиний майновий комплекс - це активи, які сукупно забезпечують здатність суб`єкта господарювання здійснювати господарську діяльність або нарощувати присутність на ринку в економічно доцільні строки, зокрема рухоме майно (устаткування, інвентар, сировина, продукція тощо), нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права (стаття 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції»). 

Як підтверджено матеріалами даної справи, місцезнаходження Боржника, його єдиного майнового комплексу та основних виробничих засобів не перебуває на території, яка зазнала окупації з перших днів повномасштабного вторгнення. 

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 (зі змінами та доповненнями) встановлено зокрема, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством розвитку громад та територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. 
До територій можливих бойових дій можуть бути віднесені території, які відповідають одному з таких критеріїв: межують з територіями активних бойових дій або з тимчасово окупованими Російською Федерацією територіями; межують з державним кордоном держави-агресора. У переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією.

Прирівнювання територій можливих бойових дій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до: зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»; надання доступу користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції; цілей реалізації положень пунктів 8-16 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»; цілей реалізації положень пункту 2 частини чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України»; для цілей зовнішньоекономічної діяльності до територій, що не перебувають під контролем органів державної влади України (непідконтрольна Україні територія), належать тимчасово окуповані Російською Федерацією території, для яких не визначена дата завершення тимчасової окупації; для цілей зовнішньоекономічної діяльності до територій, що перебувають під контролем органів державної влади України (підконтрольна Україні територія), належить уся територія України, крім території, зазначеної в абзаці двадцять другому цього пункту; для реалізації положень пункту 7-4 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» до територій адміністративно-територіальних одиниць у зоні бойових дій або наближених до зони бойових дій, на яких тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, не проводиться приватизація, належать території активних бойових дій, території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, для яких не визначена дата завершення бойових дій, включених до переліку. 
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309. Розділом II даного Переліку «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» не визначена територія місце знаходження Боржника та/або його здійснення господарської діяльності, інших активів, котрі входять до поняття «Єдиного майнового комплексу». 
Виходячи з положень ст. 13 Конституції України та статей 133, 134, 140 Господарського кодексу України (що діяв на дату подання заяви), основу діяльності суб`єкта господарювання становить належне йому на праві власності (як основному речовому праві у сфері господарювання), а також на підставі інших речових прав майно, як сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.
Отже, з огляду на те, що майно суб`єктів господарювання є економічною основою для здійснення ними господарської діяльності, помилковим є висновок суду про те, що перебування цілісного майнового комплексу боржника на території, на яких ведуться (велися) бойові дії позбавляє його як суб`єкта господарювання можливості здійснювати відповідну господарську діяльність, у межах якої, зокрема і відповідати за своїми зобов`язаннями.

Варто також зауважити, що встановлені пунктами 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрута підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є умовними і тимчасовими, застосування їх зумовлено введенням воєнного стану в Україні за Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022. 
Вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника потребує врахування наявності між сторонами господарських правовідносин, у яких у боржника утворилася заборгованість перед кредитором, причини виникнення такої заборгованості, а також перебування активів, єдиного майнового комплексу на території, яка з 24.02.2022 була включена до переліку територій можливих бойових дій, та відсутність у підприємства боржника майна на території України, підконтрольній органам державної влади України. 
Подібні за змістом висновки викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2024 року у справі №910/2423/23.

Як вже було вказано вище та не заперечується боржником, станом на час звернення ініціюючого кредитора до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, Боржник мав заборгованість перед Кредитором, яка виникла внаслідок неналежного виконання ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3361/20 від 01 березня 2021 року та ухвали Господарського суду Запорізької області по справі №908/3359/20 від 01 березня 2021 року, які набрали законної сили.
Отже, у даному випадку, наявність боргу та фактичні обставини щодо неможливості виконання договірних зобов`язань Боржника перед Заявником саме внаслідок збройної агресії РФ проти України, а саме втрата майна, техніки, у тому числі орендованої, значних обсягів робіт; знаходження частини майна в окупації; втрата контрою над виробничими активами; не відновлення повноцінної роботи; знаходження боржника у стані простою, відсутність господарської діяльності та коштів,не спричинена та/або не пов`язана жодним чином із збройною агресією РФ, оскільки доказів протилежного Боржником не надано. Формальні ознаки та посилання на них не є правовими доводами згідно оскаржуваного рішення суду щодо безпідставності вимог Заявника. 
Наведені господарським судом у оскаржуваній ухвалі доводи, а саме: «у вказаних вище умовах, арбітражний керуючий позбавлений можливості належним чином здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, провести інвентаризацію його майна, здійснити формування ліквідаційної маси боржника, а також здійснити продаж майна банкрута з дотриманням вимог КУзПБ, а тому, в даному випадку, провадження у справі про банкрутство Товариства не здатне досягнути мети, визначеної КУзПБ - задоволення вимог кредитора»,
не є підставою для застосування до спірних правовідносин спеціальних норм, а саме п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, що зумовлює прийняття рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.
Внаслідок чого ухвала Господарського суду Запорізької області від 15.04.2025 у справі № 908/470/25, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ”, є незаконною і необґрунтованою, суперечить положенням КУзПБ, завданням господарського судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” підлягає частковому задоволенню, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2025 у справі № 908/470/25 слід скасувати; справу необхідно направити до Господарського суду Запорізької області на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство.
Вимога заявника апеляційної скарги про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “Барви”; призначення розпорядником майна ТОВ “Барви” арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича колегією суддів не задовольняється, оскільки вирішення цих питань віднесено до компетенції суду першої інстанції. 

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, через часткове задоволення апеляційної скарги, витрати апелянта щодо сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на Боржника. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2025 у справі №908/470/25 – задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2025 у справі №908/470/25 – скасувати.
Справу направити до Господарського суду Запорізької області на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “БАРВИ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕКТР-АГРО” 45420,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Запорізької області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені ст.ст.288, 289 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови виготовлено та підписано суддями Івановим О.Г., Парусніковим Ю.Б. 29.04.2026, суддею Верхогляд Т.А. (через перебування на лікарняному і у відпустці) 11.05.2026. 

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя  Ю.Б. Парусніков