ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/269/26	

Господарський суд Одеської області 
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Босової Ю.С. 
За участю представників сторін: 
Від позивача: не з`явився; 
Від відповідача: не з`явився; 

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Південнівської міської ради Одеського району Одеської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» про стягнення 652 639,00 грн, – 

ВСТАНОВИВ:

Південнівська міська рада Одеського району Одеської області (далі – Рада) звернулася до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» (далі – ТОВ «ПМК №19») про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 652 639,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на користування відповідачем протягом періоду з 01.06.2025 по 31.12.2025 земельною ділянкою з кадастровим номером 5111700000:02:006:0150, на якій розташоване належне відповідачу нерухоме майно, без оформлення права користування землею. 
Ухвалою від 03.02.2026 судом було відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
18.02.2026 до суду від ТОВ «ПМК №19» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні заявлених Радою позовних вимог. Відповідач вказує, що у його користуванні перебуває лише частина земельної ділянки площею 4681,60 кв. м., інша частина земельної ділянки площею 4318,40 кв. м. перебуває у користуванні невизначеного кола осіб і надані позивачем докази зазначену обставину не спростовують. Одночасно ТОВ «ПМК №19» звертає увагу, що земельна ділянка сформована позивачем самостійно без погодження її розмірів та меж з відповідачем як власником об`єкта нерухомого майна, а, отже, коректним для розрахунку може бути площа, яка визначена та встановлена належними та допустимими доказами – даними з технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна. ТОВ «ПМК №19» також наголошує на необхідності розрахунку безпідставно набутих коштів на підставі витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який суду позивачем не був наданий. Відсутність належних доказів про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, за переконанням відповідача, свідчить про помилковість здійсненого позивачем розрахунку безпідставно набутих коштів. При цьому відповідач стверджує про відсутність встановлених у інших судових рішення преюдиційних обставин, які суд може враховувати під час вирішення цього спору. Посилаючись на прийняте Южненською міською радою рішення у 2019 році про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Южного, ТОВ «ПМК №19» здійснило власний розрахунок безпідставно збережених коштів, сума яких згідно розрахунку відповідача становить 279 233,79 грн. 
23.02.2026 до суду від Ради надійшла відповідь на відзив, по тексту якої позивач наполягає на наявності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження використання відповідачем всієї земельної ділянки. Підстави для врахування даних з технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, за твердженням позивача, відсутні, оскільки такий документ не підтверджує межі використання земельної ділянки. Рада звертає увагу на виконання розрахунку безпідставно збережених коштів на підставі витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Рада зазначає, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Южного була затверджена рішенням у 2021 році та на виконання вимог податкового законодавства вступила в силу з 01.01.2023, та підлягала подальшій щорічній індексації під час розрахунку нормативно грошової оцінки тієї або іншої земельної ділянки. Наведене, за переконанням Ради, спростовує доводи ТОВ «ПМК №19» та свідчить про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявленого позову.
Представники Ради та ТОВ «ПМК №19» брали участь у підготовчих засіданнях, але у призначене судом на 22.04.2026 об 11:00 год. судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися. 
21.04.2026 до суду від Ради надійшло клопотання про розгляд справи за наявними в ній матеріалами за відсутності представника позивача.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.
04.02.2010 між Радою (Орендодавець) та ПП «Ресурс югстрой» (Орендар) було укладено договір оренди землі №041051100003, відповідно до умов якого Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю земельну ділянки з кадастровим номером 5111700000:02:006:0023 загальною площею 4,1500 га, за адресою: Одеська область, м. Южне, вздовж вул. Новобілярська (від профілакторію ДП «МТП «Южний» до вул. Хіміків, під розміщення рекреаційного комплексу).
При цьому п. 42 договору оренди землі №041051100003 від 04.02.2010 було передбачено право Орендаря на передачу земельної ділянки або її частини в суборенду без згоди Орендодавця.
Під час вирішення спору у справі №916/3416/23 за позовом Ради до ТОВ «ПМК №19» про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою судами було встановлено, що ПП «Ресурс югстрой» на підставі договору суборенди землі від 22.08.2013 передало у користування ТОВ «ПМК №19» частину земельної ділянки з кадастровим номером 5111700000:02:006:0023 площею 0,9 га, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Южне, вздовж вул. Новобілярська (від профілакторію ДП «МТП «Южний» до вул. Хіміків), на строк до 29.01.2015.
29.08.2014 було проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «ПМК №19» на громадський будинок площею 5127,8 кв. м. за адресою: м. Южне, вул. Іванова, 9, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 398632489 від 10.10.2024. При цьому у довідці вказано, що об`єкт розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5111700000:02:006:0023. 
Крім того, обставина перебування у власності відповідача громадського будинку саме площею 5127,8 кв. м. підтверджується технічним паспортом, виготовленим станом на 18.08.2014.
Рішенням Южненської міської ради від 06.01.2017 року №497-VІІ «Про внесення змін до пункту 1 рішення Южненської міської ради від 19.05.2016 року №281-VІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, які знаходяться в оренді ПП «Ресурс югстрой», земельну ділянку під кадастровим номером 5111700000:02:006:0023 поділено на три ділянки, а саме на: земельну ділянку площею 0,8932 га (кадастровий номер 5111700000:006:0150); земельну ділянку площею 0,9410 га (кадастровий номер 5111700000:006:0151); земельну ділянку площею 2,3158 га (кадастровий номер 5111700000:006:0152); припинено дію договору оренди землі №041051100003 від 04.02.2010.
10.10.2017 було проведено державну реєстрацію права власності Южненської міської ради на земельну ділянку площею 0,8932 з кадастровим номером 5111700000:006:0150, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про право власності на речові права від 28.01.2026.
28.03.2019 року Южненська міська рада, розглянувши лист директора ТОВ «ПМК №19» Саюшкіної Н.І. від 12.10.2018 року № 89 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер 5111700000:02:006:0150); лист від 12.12.2018 року №123 про надання земельної ділянки площею 0,8932 га в оренду, беручи до уваги свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.09.2014 року № 26826944, прийняла рішення №1342-VII «Про надання дозволу на передачу земельної ділянки (кадастровий номер 5111700000:02:006:0150) в оренду ТОВ «ПМК №19».
30.07.2021 Южненською міською радою було прийнято рішення № 535-VIII «Про надання дозволу Фонду комунального майна Южненської міської ради Одеського району Одеської області на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер 5111700000:02:006:0150)».
30.09.2021 Южненською міською радою було прийнято рішення №695-VIII «Про затвердження Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської територіальної громади Одеського району Одеської області», п. 6.4 додатку до якого передбачено, що для здійснення розрахунків неотриманого доходу Южненською міською радою внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів слід застосовувати ставку 3%.
11.11.2021 Южненською міською радою було прийнято рішення №772- VIII «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Южного Одеського району Одеської області», яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Южного, вирішено ввести в дію результати нормативної грошової оцінки земель міста Южного відповідно до вимог Податкового кодексу України з 01.01.2023.
Копія технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Южного розроблена ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення Фонду комунального майна Южненською міською радою наявна в матеріалах справи.
04.05.2023 Южненською міською радою було прийнято рішення №1358-VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Фонду комунального майна Южненської міської ради Одеського району Одеської області», яким затверджено Фонду комунального майна Южненської міської ради Одеського району Одеської області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 5111700000:02:006:0150 під розміщення та обслуговування торговельно-виставкового комплексу, яка розташована за адресою Одеська область м. Южне вздовж вулиці Новобілярська, (від профілакторію ДП «МТП «Южний» до вулиці Хіміків).
14.11.2024 Южненською міською радою було прийнято рішення №1916-VIII, яким перейменовано Южненську міську раду у Південнівську міську раду, виконавчий комітет Южненської міської ради – у виконавчий комітет Південнівської міської ради.
20.05.2025 головою Ради було видано розпорядження №155/05-22 «Про створення комісії з огляду земельної ділянки площею 0,8932га з кадастровим номером 5111700000:02:006:0150 за адресою: Одеська область, м. Південне, вздовж вулиці Новобілярська (від профілакторію ДП «МТП «Південний» до вул. Хіміків)».
Листом від 17.07.2025 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин сектор №2 відділу №5 Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у відповідь на лист Ради повідомило, що в Державному земельному кадастрі наявна інформація щодо формування витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером 5111700000:02:006:0150, яка в 2024 році становила - 33 130 306,44 грн, в 2025 році становить – 37 104 867,80 грн.
10.10.2025 було сформовано витяг №НВ-5101706962025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки 5111700000:02:006:0150, відповідно до якого нормативна грошова оцінки ділянки складає 37 104 867,80 грн.
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9984138952025 від 30.10.2025, наданого відповідачем, нормативна грошова оцінки земельної ділянки 5111700000:02:006:0150 також становить 37 104 867,80 грн. 
Відповідно до довідки Ради від 23.01.2026 за період з 01.06.2025 по 31.12.2025 за кодом класифікації доходів «Орендна плата з юридичних осіб» грошові кошти від ТОВ «ПМК №19» не надходили.
26.01.2026 комісією Ради, створеною розпорядженням міського голови №155/05-22 від 20.05.2025, за результатом огляду земельної ділянки було складено акт про наступне: при зовнішньому огляді комісією виявлено, що на вищевказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - магазин будівельних матеріалів; площа, яка примикає до будівлі, знаходиться під дорожнім покриттям та використовується як стоянка для автотранспорту відвідувачів та персоналу магазину, а також для зберігання і демонстрації товарів, зокрема тротуарної плитки, пиломатеріалів, будівельних блоків тощо; по зовнішніх межах земельна ділянка огороджена парканом. За результатом проведеного огляду комісією було встановлено, що земельна ділянка використовується для розміщення та функціонування магазину будівельних матеріалів в повному обсязі. Фото будівлі, яка розміщена на земельній ділянці, є додатками до акта.
Рада неодноразово зверталася до господарського суду з позовами про стягнення з ТОВ «ПМК №19» безпідставно збережених грошових коштів за користування земельною ділянкою за попередні періоди, за результатами розгляду яких були ухвалені рішення від 06.04.2018 у справі №916/2840/17, від 13.05.2019 у справі №916/2820/18, від 13.01.2022 у справі №916/2976/21, від 20.12.2023 по справі №916/3416/23, від 06.02.2025 по справі №916/4251/24, від 14.01.2026 у справі №916/2376/25.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Предметом заявлених Радою позовних вимог є вимоги про стягнення з ТОВ «ПМК №19» безпідставно збережених грошових коштів за користування земельною ділянкою 5111700000:02:006:0150, площа якої становить 0,8932 га, за період з 01.06.2025 по 31.12.2025 у розмірі 652 639,00 грн.
Відповідач заперечує проти задоволення заявленого позову, посилаючись на використання лише частини земельною ділянки площею 4681,60 кв. м., а також на здійснення позивачем розрахунку безпідставно збережених грошових коштів за відсутності витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що ТОВ «ПМК №19» з 2014 року є власником об`єкта нерухомості площею 5127,8 кв. м. за адресою: м. Южне, вул. Іванова, 9, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 398632489 від 10.10.2024.
При цьому судом встановлено, що належний відповідачу об`єкт нерухомого майна був розташований на частині земельної ділянки 5111700000:02:006:0023, яка рішенням Южненської міської ради від 06.01.2017 року №497-VІІ була поділена на три самостійні земельні ділянки, в тому числі, ділянку з кадастровим номером 5111700000:006:0150 площею 0,8932 га.
Зі змісту рішення Южненської міської ради «Про надання дозволу на передачу земельної ділянки (кадастровий номер 5111700000:02:006:0150) в оренду ТОВ «ПМК №19» №1342-VII від 28.03.2019 можна встановити, що ТОВ «ПМК №19» зверталося до позивача з проханням надати в оренду всю земельну ділянку, загальною площею 0,8932 га.
. Проте, незважаючи на прийняте Радою рішення, договір оренди землі між сторонами так укладений і не був.
Відповідно до ст. 80 Земельного Кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Згідно зі ст. ст. 122, 123, 124 Земельного Кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.
За змістом ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до ч. ч. 1, 8, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи або особи, які використовують земельні ділянки на праві емфітевзису. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди, зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій цей будинок, будівля, споруда розташовані. В цьому випадку відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою не може бути визнане як їх самовільне використання, однак, не надає права на їх безоплатне використання. Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 916/2119/22.
Таким чином, на ТОВ «ПМК №19» як власника об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Південне, вул. Іванова, 9,покладається обов`язок оформити право користування земельною ділянкою шляхом укладення договору оренди землі. Проте в порушення вище викладених вимог чинного законодавства ТОВ «ПМК №19» не було оформлено право користування землею.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Наведене дозволяє дійти висновку, що обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Позиція господарського суду щодо правомірності застостування при вирішенні даного спору приписів ст. 1212 ЦК України відповідає висновкам, до яких дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018р. по справі №629/4628/16-ц та у постанові від 20.11.2018р. по справі №922/3412/17.
Підсумовуючи викладене вище, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ «ПМК №19» як фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 5111700000:02:006:0150 площею 0,8932 га, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки було збережено у себе кошти, які повинні бути сплачені за користування землею. Наведене свідчить про існування зобов`язання відповідача повернути збережені кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
При цьому, господарським судом відхиляються доводи ТОВ «ПМК №19» про перебування у його користуванні лише частини земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна площею 4681,60 кв. м., що має бути враховано під час розрахунку безпідставно збережених коштів.
Згідно даних технічного паспорта, виготовленого станом на 18.08.2014, а також інформаційної довідки № 398632489 від 10.10.2024 площа належного відповідачу об`єкта нерухомого майна становить 5127,8 кв. м. (перший та другий поверхи). Судом враховано, що площа забудови не завжди відповідає площі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні особи, оскільки в будь-якому випадку власнику необхідно використовувати додаткову площу земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомого майна.
У власності відповідача перебуває торговельно-рекреаційний комплекс, тобто об`єкт нерухомого майна, який передбачає необхідність додаткової площі для здійснення господарської діяльності. Проте ТОВ «ПМК №19» не було надано суду жодних доказів на підтвердження протилежного. 
Згідно складеного комісією Ради акта від 26.01.2026 належне відповідачу майно огороджено парканом, що підтверджується матеріалами фотофіксації. Викладене спростовує доводи відповідача, а також дозволяє суду зробити висновок про використання відповідачем всієї земельної ділянки. 
При цьому судом враховано, що докази звернення ТОВ «ПМК №19» до Ради з клопотанням про поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5111700000:02:006:0150 для уникнення між сторонами спору щодо площі земельної ділянки, яка фактично перебуває у користуванні відповідача, в матеріалах справи відсутні, незважаючи на перебування у провадженні суду численних спорів між цими самими сторонами про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за попередні періоди.
Згідно з абзацом 3 ч. ст. 13 Закону України «Про оцінку землі» від 11.12.2003 за № 1378-IV (зі змінами) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (при передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки).
Частиною 2 ст. 20, ч. 5 ст. 23 Закону України «Про оцінку землі» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. 
Згідно з приписами ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 по справі №320/5877/17 було вказано, що наявність вимог позивача до відповідача, які випливають з розпоряджень голови районної адміністрації про затвердження актів, не звільняє суд від обов`язку дослідити інші докази у справі, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення збитків. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019р. по справі № 320/5877/17 (в тому числі із посиланням на висновки, раніше наведені у постанові від 23.05.2018 по справі №629/4628/16-ц) наголосила на необхідності обов`язкового врахування при визначенні орендної плати відомостей із витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.
Проаналізувавши здійснений Радою розрахунок безпідставно збережених коштів в сумі 652 639,00 грн, господарським судом було встановлено, що такий розрахунок був зроблений з урахуванням відомостей про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується відповідним витягом №НВ-5101706962025 від 10.10.2025. При цьому правильність застосованої позивачем нормативної грошової оцінки підтверджується також і наданим ТОВ «ПМК №19» витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9984138952025 від 30.10.2025.
Доводи відповідача про здійснення Радою розрахунку безпідставно збережених коштів за відсутності витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки судом відхиляються з огляду на надання цього витягу позивачем до позовної заяви. Саме на підставі відомостей із зазначеного витягу Радою і було розраховано суму безпідставно збережених коштів. 
Перевіривши здійснений Радою розрахунок безпідставно збережених коштів в сумі 652 639,00 грн за період з 01.06.2025 по 31.12.2025, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість. Викладене дозволяє суду зробити висновок про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявленого Радою позову у повному обсязі. 
При цьому судом відхиляється зроблений відповідачем ТОВ «ПМК №19» розрахунок безпідставно збережених коштів, оскільки відповідач, наполягаючи на необхідності врахування даних з витягу про нормативну грошові оцінку земельної ділянки, власний розрахунок здійснив без урахування даних, актуальних у 2025 році. Застосування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, чинної у 2021 році, тобто до введення в дію нової нормативної грошової оцінки земель м. Південного, як і врахування вартості 1 кв. м. земельної ділянки станом на 01.01.2022 відповідно до даних з технічної документації, під час розрахунку безпідставно набутих коштів у 2025 році взагалі не відповідає вимогам чинного законодавства.
У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 «Справа «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
З урахуванням висновків, до яких суд дійшов за результатом вирішення спору, суду не вбачається за необхідне надавати оцінку іншим доводам сторін. 
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність задоволення заявленого Південнівською міською радою Одеського району Одеської області позову шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 652 639,00 грн. 
Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 236 – 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 
1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» /73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Кольцова, буд. 57; ідентифікаційний код 21284591/ на користь Південнівської міської ради Одеського району Одеської області /65481, Одеська обл., місто Південне, проспект Григорівського десанту, будинок 18; ідентифікаційний код 21018103/ безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі у розмірі 652 639,00 грн /шістсот п`ятдесят дві тисячі шістсот тридцять дев`ять грн 00 коп./, судовий збір у розмірі 7 831,60 грн /сім тисяч вісімсот тридцять одна грн 60 коп./. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення складено 04 травня 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна