ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18444/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі №160/18444/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 року, позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії №047150031546 від 16.06.2025 року.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до спеціального стажу відповідно до пункту “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” період роботи з 16 серпня 1993 року по 29 листопада 1993 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 09.06.2025 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. “е” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
28.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України, в якій просила встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 14.08.2025 року в адміністративній справі №160/18444/25, шляхом:
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159) подати до суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 року в адміністративній справі №160/18444/25 в частині застосування при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 09.06.2025 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду, наведених у рішенні, у строк, що не перевищує 10 (десять) календарних днів з дня набрання чинності ухвалою про встановлення судового контролю; надати належні докази у звіті про його виконання, а також призначення та нарахування позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням її повного спеціального педагогічного стажу роботи станом на дату звернення (09.06.2025 року), що становить не менше 30 років, станом на 1 квітня 2024 року відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; - утриматися відповідачу-1 (код ЄДРПОУ 13844159) від повторного посилання на обставини щодо спеціального (педагогічного) стажу позивача станом на 11.10.2017 року, які вже були відхилені судами обох інстанцій;
- попередити керівника ГУ ПФУ в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159), що у разі неподання звіту у встановлений судом строк або повторного ухилення від виконання суті судового рішення, судом буде накладено штраф у розмірі від 20 до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України), половина якого буде стягнута безпосередньо на користь позивача.
В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що в рішенні пенсійного органу, прийнятому на виконання рішення суду у цій справі, без наведення жодних доказів, які б спростували факт того, що позивачка тривалий час працювала на посаді вчителя навчального закладу освіти у державній установі, відповідач відмовився враховувати висновки судів обох інстанцій, фактично здійснивши ревізію судового рішення на власну користь зазначив, що зараз у пенсійного органу відсутні підстави зарахувати для визначення права на призначення пенсії за вислугу років період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу, з 11.10.2017 по 30.04.2025, який набутий після дати набрання чинності Закону № 2148-VІІІ». Відтак, вважає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 року по адміністративній справі №160/18444/25 фактично не виконано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2026 у задоволенні заяви було відмовлено.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що відповідачем виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у справі №160/18444/25, зарахований сіпрний період визначений судом до стажу та повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії .
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити рішення про задоволення її заяви поданої в порядку ст. 382 КАС України.
Апеляційна скарга обґрунтована неправильним обрахунком пенсійним органом трудового стажу позивача та неналежним розглядом поданих разовм із заявою документів, а отже зазначає пенсійним органом не виконано рішення суду.
Додатково скаржник надав докази які, на її переконання підтверджують протиправність дій боржника та неналежне виконання судового рішення.
Учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Суд першої інстанції приймаючи оскаржену ухвалу дійшов висновку про відсутність обставин які б свідчили про необхідність встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення.
Переглядаючи ухвалу суду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав у задоволенні заяви про застосування судового контролю з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч. ч. 1-2 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.
Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.
Як свідчать матеріали справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії № 047150031546 від 16.06.2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до спеціального стажу відповідно до пункту “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” період роботи з 16 серпня 1993 року по 29 листопада 1993 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 09.06.2025 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. “е” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідачем суду надані доказі про зарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 16 серпня 1993 року по 29 листопада 1993 року та повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09.06.2025 року про призначення пенсії за вислугу років та за результатами розгляду прийнято рішення від 03.02.2026 №1400-0301-9/7745 про відмову у призначенні пенсії.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем виконано вимоги зобов`язального характеру рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у справі №160/18444/25 та повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийнято рішення від 03.02.2026 №1400-0301-9/7745.
Таким чином підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі відсутні.
Також слід зазначити, що за таких обставин суд не може надавати оцінку суті та змісту цього рішення, оскільки це рішення, мотиви та підстави його прийняття, не було предметом судового оскарження у справі №160/18444/25.
Всі інші доводи скаржника та подані на їх підтвердження докази не спростовують вищезазначеного.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення заяви.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року в адміністративній справі №160/18444/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак