Справа № 486/754/26
Провадження № 2/486/1137/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 27.11.1999 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Південноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.08.202 серії НОМЕР_1 , видане повторно, а також складено актовий запис від 27.11.1999 №320. На протязі останнього часу сімейне життя між подружжям розлагодилося, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, виявилась несумісність їх характерів, спільне господарство не ведуть, вони проживають окремо один від одного з березня 2022 року. Спір про розподіл майна у сторін по справі відсутній. Від шлюбу у подружжя є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі діти проживають разом з матір`ю, спору щодо визначення місця проживання дітей з одним із батьків між подружжям немає, однак відповідач відмовляється звернутися до органів реєстрації цивільного стану для розірвання шлюбу, тому позивачка бажає порушити перед судом питання про розірвання шлюбу з відповідачем та залишити шлюбне прізвище “ ОСОБА_6 ”.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2026 справу розподілено судді Волощук О.О.
Ухвалою суду від 04.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, проте разом з позовом представник позивачканадав клопотання про розгляд справи без їх участі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглядати справу без його участі.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 27.11.1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Південноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується свідоцтвом (повторно) про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 320.
Від шлюбу у подружжя є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №300; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , з актовим записом №113; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , з актовим записом №374.
Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, майнового спору немає, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ». 
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись статтями 1-12, 13, 76-80, 81, 89, 210, 247, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27.11.1999 року Південноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), акто вий запис №320, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.О. Волощук