УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року
м. Київ
Справа № 461/4481/23
Провадження № 51-1972 впс 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши подання Львівського апеляційного суду про направлення кримінального провадження (справа № 461/4481/23) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з одного апеляційного суду до іншого,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло указане подання Львівського апеляційного суду.
Подання мотивовано тим, що у Львівському апеляційному суді неможливо утворити склад суду для розгляду цього провадження через відсутність у зазначеному суді необхідної кількості суддів. Це підтверджується звітом про неможливість розподілу справи між суддями від 20 травня 2026 року.
Враховуючи викладене, у поданні ставиться питання про передачу цього кримінального провадження до іншого суду апеляційної інстанції.
Учасникам судового провадження були надіслані повідомлення про час та місце розгляду подання, однак в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду подання на іншу дату не надійшло.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з ч. 4 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів. 
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Як убачається з подання, у провадженні Львівського апеляційного суду перебуває справа № 461/4481/23 за апеляційною скаргою обвинуваченого та захисника на вирок Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2025 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Зі змісту подання вбачається, що на даний час у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду працює 9 суддів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
У поданні вказується, що відповідно до п. 17 Розділу II Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Львівському апеляційному суді, у разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів відповідної спеціалізації (судової палати), визначення головуючого судді (судді-доповідача) здійснюється з числа суддів відповідної спеціалізації (судової палати), а визначення суддів-членів колегії відбувається між усіма суддями незалежно від спеціалізації та належності до судових палат.
Неможливість утворення складу суду за змістом подання в тому числі обґрунтовується посиланням на положення ч. 1 ст. 76 КПК України, а саме на те, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Наявними у ЄДРСР ухвалами, на які є посилання у змісті протоколу щодо неможливості розподілу справи від 20 травня 2026 року, підтверджується, що:
- судді ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 були відведені під час апеляційного розгляду у цьому провадженні (ухвала від 23 жовтня 2025 року у справі № 461/4481/23, провадження № 11-кп/811/780/25);
- судді ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 брали участь у цьому провадження в ході досудового розслідування (ухвали від 07 червня 2023 року та 20 червня 2023 року у справі № 466/5325/23, провадження № 11-сс/811/649/23 та № 11-сс/811/653/23 відповідно);
Враховуючи це, у поданні зазначається, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 27 жовтня 2025 року на даний час у провадженні визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_5 , судді ОСОБА_8 та судді ОСОБА_14 (цивіліст).
Разом з цим, у поданні зазначено, що головуючий суддя у цьому провадженні 
ОСОБА_5 перебуває на лікарняному, який буде тривати понад 3 місяці, а суддя ОСОБА_8 вже перебуває у складі колегії у якості члена колегії.
Враховуючи викладене, колегія суддів вбачає необхідним вказати таке. 
По-перше, перебування судді на лікарняному, у тому числі протягом тривалого часу, не передбачене положеннями ст. 34 КПК України у якості підстави для передачі провадження з одного апеляційного суду до іншого. 
По друге, сам по собі факт участі судді ОСОБА_8 у складі вже сформованої колегії суддів не вбачається таким, що позбавляє Львівський апеляційний суд можливості сформувати інший склад суду для розгляду цього кримінального провадження з огляду на наявність суддів відповідної спеціалізації, які можуть бути головуючим (доповідачем) у провадженні.
З урахуванням викладеного та положень ст. 34 КПК України колегія суддів вважає, що подання Львівського апеляційного суду задоволенню не підлягає, оскільки судом не вичерпані можливості для формування колегії суддів.
Керуючись положеннями ст. 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Львівського апеляційного суду про направлення кримінального провадження (справа № 461/4481/23) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з одного апеляційного суду до іншого залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3