П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2375/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
21 травня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст вимог.
1.1 Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії. Також позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити Чернівецькій міській раді та її структурним підрозділам, а також комунальним підприємствам (МіськШЕП), які їй підпорядковуються, здійснювати демонтаж металевого гаражу по АДРЕСА_1 у прохідному дворику, який з`єднує АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_1 , до моменту набрання законної сили рішення Чернівецького окружного адміністративного суду за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради та Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради.
1.2 В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає про те, що відповідачем вже було демонтовано 2 сусідніх гаражі (поруч із тим, який перебуває в користуванні ОСОБА_1 ), а тому існує реальна загроза демонтажу гаража у найближчі дні, що позбавить позивача можливості захистити свої права в судовому порядку та унеможливить їх належне поновлення. Вказано, що у разі демонтажу відповідачами гаража самостійно ними може бути пошкоджено належний позивачу автомобіль та майно, яке зберігається в гаражі.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 ОСОБА_1 звертався до Чернівецького міського голови із заявою від 25.03.2025 р., у якій просив допомоги у вирішенні питання надання можливості оформити гараж, яким він користується, та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в прохідному дворику, який з`єднує АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у відповідності до існуючого законодавства.
2.2 Розглянувши вказану заяву, листом Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради за №Ф-1339/0-24/01/760 від 22.04.2025 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що гараж встановлено на землях комунальної власності громади без дозвільних документів, при цьому з посиланням на частину першу статті 134 Земельного кодексу України вказано про неможливість надання заявнику в тимчасове платне користування або у власність земельну ділянку для встановлення металевого збірно-розбірного гаражу.
2.3 Крім цього, у листі №Ф-1339/0-24/01/760 від 22.04.2025 року повідомлено заявника про прийняття Комісією з демонтажу тимчасових споруд, пересувних тимчасових споруд, малих архітектурних форм, літніх торгових майданчиків, тимчасових металевих гаражів, стаціонарних рекламних засобів, опор ЛЕП та інших елементів благоустрою на території Чернівецької міської територіальної громади, засідання якої відбулося 02.05.2024 року, рішення про демонтаж гаражу за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому рекомендовано ОСОБА_1 здійснити демонтаж гаражу власними силами до 20.05.2025 року.
2.4 Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду та подав заяву про забезпечення позову.
3. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний заявником вид забезпечення позову шляхом заборони Чернівецькій міській раді та її структурним підрозділам здійснювати демонтаж металевого гаражу по АДРЕСА_1 , до моменту набрання законної сили рішення суду у даній справі не узгоджується із предметом позову, яким, як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, є відмова Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради в оформленні ОСОБА_1 дозвільних документів на право користування земельною ділянкою під металевим гаражем за вказаною вище адресою, яка оформлена листом від 22 квітня 2025 року №Ф-1339/0-24/01/760, а не оскарження дій щодо демонтажу металевого гаражу по АДРЕСА_1 .
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
4.1 Не погодившись із ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.05.2025, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову. 
4.2 Як на підставу апеляційного оскарження посилається на те, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права, не прийняв до уваги, що скаржником наведені аргументи з яких вбачаються підстави для задоволення заяви.
4.3 Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Відповідно частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
1.2 Забезпечення позову - це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 в справі № 826/14951/18).
Тобто, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення (дій чи бездіяльності) відповідача і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.
1.3 Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
1.4 Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).
1.5 Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу приймати рішення чи здійснювати певні дії.
1.6 Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
1.7 Посилання позивача на те, що без вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його майну, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
1.8 З матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди майну позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.
1.9 Як вбачається з позовної заяви, спірним питанням є відмова Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, викладену в листі №Ф-1339/0-24/01/760 від 22 квітня 2025 року щодо відмови ОСОБА_1 в отриманні дозвільних документів на право користування земельною ділянкою під металевим гаражем по АДРЕСА_1 та зобов`язання Чернівецьку міську раду повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 25 березня 2025 року щодо надання йому земельної ділянки у власність або оренду під металевим гаражем по АДРЕСА_1 . 
Тобто, позивачем не оспорюється протиправність рішення про демонтаж металевого гаражу.
1.10 Отже, жодних доказів, у розумінні статей 73, 76 КАС України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову у цій справі стане неможливим, суду не надано.
1.11 Доводи заявника про те, що демонтажем може бути завдано шкоди його майну (знищення або пошкодження), не можуть визнаватись достатніми для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки сформульовані як можливість/ймовірність їх настання у майбутньому, тобто ґрунтуються тільки на припущеннях. При цьому, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, адже суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.09.2019 у справі № 826/13306/18.
В цьому контексті слід враховувати і те, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.
1.12 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний заявником вид забезпечення позову не узгоджується із предметом позову, яким є відмова Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради в оформленні ОСОБА_1 дозвільних документів на право користування земельною ділянкою під металевим гаражем за вказаною вище адресою, яка оформлена листом від 22 квітня 2025 року №Ф-1339/0-24/01/760, а не оскарження дій щодо демонтажу металевого гаражу по АДРЕСА_1 .
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
2.2 Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.