Справа № 489/1719/26 
Провадження № 3/489/611/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
19 травня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за постановою серії ЕНА №6417060 від 26.12.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та постановою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 14.01.2026 по справі №489/10859/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 26.02.2026 о 23:35 в м. Миколаєві по вул. Троїцькій, 238Г, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 2110, н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі – ПДР).
Крім того, 26.02.2026 о 23:34 у м. Миколаєві по вул. Троїцькій, 238Г, водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 2110, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, не природна блідість). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що вчинено повторно протягом року, а також за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керувала транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що вчинено повторно протягом року.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за вказаною в протоколі адресою місця проживання, розміщенням оголошення на сайті судової влади. Також вказану особу додатково повідомлено на вказаний в протоколі номер телефону шляхом направлення СМС повідомлення.
Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.
Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов?язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. При цьому, до суду повернулися конверти зі зворотними повідомленнями, з повістками про виклик до суду (№ відправлень R067159731798, R067140863537) із довідками Укрпошти, згідно яких «адресат відсутній за вказаною адресою».
Заперечень чи будь-яких пояснень щодо протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не подавав. 
Матеріали справи не містять клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин неможливості явки у судове засідання ОСОБА_1 . 
Протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №601601 від 27.02.2026 та серії ЕПР1 №601592 від 27.02.2026 складені у присутності ОСОБА_1 , з його текстами він ознайомлений без будь-яких пояснень та копію протоколу серії ЕПР1 №601601 отримав. Отже, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було відомо про існування судових проваджень відносно неї, проте вона не вжила належних дій, щоб дізнатись про стан відомих проваджень, зокрема не з`явилась до суду для отримання судових повісток. Заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не надходило.
З огляду на викладене, вважаю за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .
Судом досліджені такі докази, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП:
-протокол серії ЕПР1 № 601601 від 27.02.2026, в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (дата, час, місце) та встановлено факт повторного протягом року порушення ним п. 2.1.а. ПДР;
-протокол серії ЕПР1 №601592 від 27.02.2026, в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та встановлено факт повторного протягом року вчинення ним порушення п. 2.5. ПДР;
-довідка УПП в Миколаївській області від 27.02.2026, згідно якої ОСОБА_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 26.09.2001;
-постанова серії ЕНА №6417060 від 26.12.2025, за якою ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу, у зв`язку з керуванням транспортним засобом будучи позбавленим такого права постановою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19.12.2025 на строк один рік;
-постанова судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 14.01.2026 у справі №489/10859/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
-відео-файли з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, а також зі службового транспортного засобу поліцейських, за змістом яких: 26.02.2026 зафіксовано рух автомобіля "ВАЗ", н.з. НОМЕР_2 , після зупинки якого поліцейськими за кермом перебував ОСОБА_1 , особу якого встановлено за паспортом. На вимогу поліцейського посвідчення водія ОСОБА_1 не надав. В зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , про які йому повідомлено, ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції спочатку погодився пройти огляд в медичному закладі. На питання поліцейського "Коли останній раз вживали?" ОСОБА_1 відповів "Місяць назад", на запитання поліцейського "Що саме?" ОСОБА_1 відповів "Траву". Поліцейський повідомив про необхідність складення направлення на проходження огляду в медичному закладі та після його складення повторно запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на що ОСОБА_1 відмовився. Поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, роз`яснено йому права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та складено відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення. Поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з протоколами та вручив їх копії.
Оцінюючи наведені докази, судом підлягають врахуванню наступні норми діючого законодавства.
Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно з п. 2.1.а. ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5. ПДР України не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.
Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі – Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак наркотичного сп`яніння віднесено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції).
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).
Аналогічні правила містять і положення постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок).
Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку (п. 3 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція з оформлення матеріалів).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення матеріалів).
Так з вищевикладених доказів поза розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, вчиненого повторно протягом року, а також, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а тому наведене мало своїм наслідком законну вимогу поліцейських про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від яких ОСОБА_1 відмовився, вказане порушення вчинене повторно протягом року, що вказує на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованих їй правопорушень та своїми діями вона вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 33 КУпАП.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
За такої сукупності обставин у справі, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, межі якого передбачені санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП яке, на переконання судді, є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених особою, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
З аналізу санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП вбачається, що оплатне вилучення транспортного засобу не є обов`язковим. 
Згідно зі ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
Відповідно роз`яснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Отже, додатковому адміністративному стягненню у виді оплатного вилучення транспортного засобу підлягає лише транспортний засіб, який належить особі, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Відповідно до довідки УПП в Миколаївській області від 27.02.2026 автомобіль ВАЗ 2110 1", н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 , отже адміністративне стягнення накладається без оплатного вилучення транспортного засобу.
Застосування такого адміністративного стягнення відповідатиме меті адміністративного стягнення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 401 КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.  33, 36, 40-1, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи №489/1719/26 та №489/1720/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам №489/1719/26 провадження №3/489/611/26.
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя       Г.Ю. Валігурський