Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/2627/24
Провадження № 2-а/945/4/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року       м.Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Войнарівського М.М., з участю секретаря судового засідання Будак К.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 681 від 05.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП,-

встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника адвоката Отрох А.В. з позовом сформованому в системі «Електронний суд» з подальшим уточненням до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 681 від 05.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було прийнято постанову №681 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500,00 гривень. Згідно даної постанови, 26.07.2024 Позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 спільним нарядом та під час проведення перевірки щодо наявності військовооблікового документа та правильності військового обліку було встановлено, що Позивач є військовозобов`язаним та під час направлення на проходження військоволікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби, відмовився від проходження військово-лікарської комісії, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Законодавством визначена послідовність дій: оповіщення з визначенням мети прибуття для проходження особою медичного огляду для визначення придатності до військової служби, виконання особою вимог законодавства щодо прибуття відповідно до повістки, отримання направлення на проходження медичного огляду, та здійснення проходження медичного огляду. Проте, працівниками ТЦК та СП в порушення Порядку не було дотримано встановлених законодавством дій під час перевірки документів, вручення повістки та здійснення доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зокрема, працівники ТЦК та СП не пред`являли документів, на підтвердження того, що вони повноважені вручати повістки та Позивачу не було відомо чи здійснювалась фото- і відеофіксація процессу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації. Окрім того, Позивачу не відомо хто саме здійснював адміністративне затримання та його доставку ІНФОРМАЦІЯ_3 та на підставі яких документів. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Таким чином, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Проте, Відповідачем в постанові не наведеного жодного доказу, які б підтверджували факт вчинення правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП. На підставі викладеного, вважає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №681 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 25 500,00 гривень є такою, що порушує права позивача, прийнята з порушенням норм процесуального та адміністративного права, у зв`язку із чим підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
30.12.2024 року представником відповідача сформовано в системі «Електронний суд» відзив на позов. В якому просить відмовити у його задоволенні з таких підстав. 26 липня 2024 року Позивач добровільно погодився прослідувати з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 до самого приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому під час проведення перевірки щодо наявності військово-облікового документу та правильності військового обліку було встановлено, що позивач є військовозобов`язаним. Позивачу було доведено вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби, але проставлення підпису у відповідному аркуші попередження відмовився, наслідком чого став відповідний акт відмови від проставлення підпису в аркуші ознайомлення з вимогами законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби. Під час направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби Позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 складений акт відмови від підпису та отримання повістки на проходження військово-лікарської комісії. Одночасно, того ж дня, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , була оформлена картка обстеження та було запропоновано отримати направлення на військоволікарську комісію для проходження медичного огляду, але Позивач відмовився від отримання направлення, у зв`язку з чим був складений відповідний акт відмови від отримання направлення на ВЛК. В протоколі від 26 липня 2024 року №681 чітко вказана дата, час та місце розгляду адміністративної справи. З даною інформацією особа була ознайомлена, підтвердженням цього є особистий підпис після вищевказаної частини протоколу №681 від 26 липня 2024 року. 05 серпня 2024 року о 10:00 будучи належним чином повідомленим, Позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд справи про адміністративне правопорушення, причини неприбуття не повідомив. 05 серпня 2024 року відповідно даті вказаної в протоколу №681 від 26 липня 2024 року, була винесена постанова №681, яка визнає винним позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. 07 серпня 2024 року постанова №681 від 05 серпня 2024 року разом із супровідним листом від 07 серпня 2024 року №7638/1 була направлена ОСОБА_1 . Виходячи з того, що Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, строки повідомлення про розгляд справи, а також безпосередній розгляд пропущений не був, постанова №681 від 05 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 була винесена та вчасно направлена.
19.06.2025року представником позивача ОСОБА_1 -адвокатом Отрох А.В. сформовано заяву в системі «Електронний суд» в якій просить задовольнити позов з підстав проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з посиланням на статтю 247 КУпАП, а саме: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210 -1 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Отрох А.В. у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову.
Представник відповідача у останнє судове засідання не з`явився, своїм правом на подачу відзиву на позов скористався, у минулому судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.08.2024 року постановою №681 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 25500,00 грн. 
Суть адміністративного правопорушення: 26 липня 2024 року ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 спільним нарядом. Під час проведення перевірки щодо наявності військово-облікового документу та правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та під час направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, відмовився від проходження військово-лікарської комісії. Відповідно до вимог Постанови КМ України від 16.05.2024 року №560 під час здійснення мобілізаційних заходів військовозобов`язані повинні проходити військово-лікарські комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.
Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
За змістом ст.245 КУпАП завданням в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.1 ст.245 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно зі ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, згідно Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.
Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивач був призваний на військову службу і проходить її до цього часу у в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до положення п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2,5,9,72,73,77,78,134,139,241-246, 250, 255, 268-272, 286,295,297 КАС України, суд,-
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; паспорт серія НОМЕР_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;зареєстрований: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ) про скасування постанови № 681 від 05.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП, - задовольнити.
Постанову № 681 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену 05.08.2024року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 25500,00грн - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - закрити.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Згідно з положеннями ст. 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя     М.М.Войнарівський