Справа №: 671/542/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
22 травня 2026 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області 
в складі головуючого судді Ніколової С.В.
за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,
з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, 

встановив:

В березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач не проживає без поважних причин понад один рік за місцем своєї реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 . На обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала у шлюбі з 22 червня 1997 року по 10 січня 2008 року. Однак відповідач не проживає в даній квартирі з січня 2007 року. Вказує, що вона є власником квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Волочиського міськвиконкому від 20.12.1994 року та свідоцтв про право на спадщину за законом № 760 та 761 від 13.02.2025 року. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, однак в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги. Крім того, через реєстрацію відповідача в квартирі вона змушена оплачувати комунальні послуги в більшому розмірі, не може звернутись за нарахуванням субсидії щодо комунальних послуг.
Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. 
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
В силу положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якими є дружина наймача, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 “Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України”, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк. 
Судом встановлено, що позивачці належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 20.12.1994 року відділом приватизації Волочиського міськвиконкому, свідоцтвами про право на спадщину за законом від 13.02.2025 року, що посвідчені приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. 13.02.2025 року та зареєстровані в реєстрі за № 760 та 761, технічним паспортом на квартиру (а.с. 11-13, 14- 17).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між сторонами розірваний 10 січня 2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено актовий запис №2 (а.с. 10).
В позові позивач зазначає, що останнє відоме фактичне місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , однак судові повістки, надіслані за даною адресою не вручені відповідачу з причини його відсутності за вказаною адресою.
Згідно з даними будинкової книги для прописки громадян відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 17-19). 
Крім того, відомості про зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_3 підтверджуються інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру № 2497727 від 23.03.2026 року (а.с. 31).
Відповідно до акту № 6/2015 обстеження матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян, що складений 01.12.2015 року депутатом Волочиської міської ради Гудимою А.В., під час обстеження було встановлено, що ОСОБА_3 за адресою по АДРЕСА_3 не проживає з 2007 року (а.с. 22).
Відповідно до акту б/н обстеження матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян, що складений 16.03.2026 року депутатом Волочиської міської ради Пендрак О.М., під час обстеження було встановлено, що ОСОБА_3 у 2007 року вибув з квартири АДРЕСА_1 , оскільки переїхав на постійне місце проживання до родичів в Брянську область РФ, однак з реєстрації місці проживання не знятий. Більше вісімнадцяти років не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , не користується житловим приміщенням, не оплачує комунальні послуги (а.с. 23).
Ці обставини підтверджуються показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили, що відповідач більше одного року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 . 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 відсутній в квартирі АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.ст. 12, 14, 76, 80, 81, 141, 200, 247, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 383, 386, 405 ЦК України, суд

в и р і ш и в:
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1331 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін: позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; відповідач: ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення складено 27.05.2022 року.

Суддя: