Справа № 156/51/25  Провадження №33/802/347/26 	Головуючий у 1 інстанції:Малюшевська І. Є. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань - Зубрицької А.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Андрейчука С.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про працевлаштування відсутні, РНОКПП НОМЕР_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено, за більш серйозне правопорушення, із числа вчинених, а саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднано невідбуту частину покарання за постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2024 року у справі № 165/877//24 та остаточно призначено ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років 5 місяців та 1 день без оплатного вилучення та без конфіскації транспортного засобу. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
27 грудня 2024 року о 15 год 36 хв. на вул. Зеленій в с. Грибовиця ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія.
Констатовано, що такими своїми діями він порушив п. 2.1 А Правил Дорожнього Руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами) – (далі ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Одночасно, у с. Грибовиця на вул. Зеленій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та після вчинення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, повторно протягом року вчинив інше передбачене частиною першою цієї статті порушення, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП., 
Не погодившись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через істотне порушення норм матеріального та процесуального права, що стало наслідком прийняття невірного рішення у даній справі. Звертає увагу на те, що судовий розгляд відбувся у його відсутності, що призвело до грубого порушення його права на захист, позбавило процесуальної можливості безпосередньо надати пояснення, клопотання, докази по суті вчиненого. Суд не установив усіх істотних обставин вчиненого, питання наявності чи відсутності права керування, не перевірив доказів повторності вчинення правопорушення, що є обов’язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП. Стосовно притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП стверджує, що у постанові судді відсутній належний аналіз дотримання процедури проходження огляду на стан сп’яніння. Загалом, суддею не досліджено можливих суперечностей у матеріалах справи, не перевірено логічної узгодженості доказів, не наведено мотивів відхилення альтернативних версій події вчиненого. 
Покликаючись на викладене, просить поновити ОСОБА_1 пропущений ним із поважних причин строк апеляційного оскарження постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року, скасувати дану постанову та постановити нову, якою провадження у даній справі закрити або направити її на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Оцінивши доводи апеляційної скарги при дослідженні матеріалів справи, в частині поважності підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю наведені апелянтом причини пропуску строку поважними, а клопотання підставним.
Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Андрейчука С.В., доходжу такого висновку. 
Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови вжиття судом заходів для її своєчасного сповіщення про місце та час розгляду справи, і за наявності даних про таке її сповіщення, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Установлено, що розгляд даної справи у суді першої інстанції 10 березня 2025 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 , який неодноразово своєчасно та належним чином повідомлявся судом про час та її місце розгляду у Іваничівському районному суді Волинської області, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням судових повісток про виклик у судове засідання на адресу зареєстрованого його місця проживання, яке він повідомив поліцейським при оформленні стосовно нього протоколів про адміністративне правопорушення. Конверти із судовими повістками щоразу поверталися на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Також ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом опублікування на сайті Судова влада України відповідного оголошення про виклик до суду. 
Однак, незважаючи на усі вжиті суддею процесуальні заходи, спрямовані на його своєчасне та належне сповіщення про час та місце розгляду справи, в судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв. 
У зв`язку із цим, розгляд даної справи суддею цілком підставно проведено у його відсутності що, жодним чином, не суперечить положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП та, на думку апеляційного суду, не порушує його права на захист. 
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Водночас, стверджуючи, що саме через такий порядок розгляду справи, ОСОБА_1 було позбавлено у реалізації процесуальних прав, якими він наділений, при розгляді таких справ у апеляційному суді, будь-яких клопотань він не заявляв, пояснення по суті вчиненого, виклав у поданій ним апеляційній скарзі та безпосередньо, при розгляді даної справи у апеляційному суді, у тому числі, із оцінкою наявних у даній справі доказів.
У кожному випадку, реалізація учасником будь-якого судового провадження процесуальних прав, якими він наділений, не повинна бути спрямована на зловживання такими правами. 
З огляду на викладене, ураховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, підстав стверджувати, що розгляд даної справи, без наявності на це вагомих процесуальних підстав, проведено у відсутності ОСОБА_1 чим, безумовно, порушено право першого на захист, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді даних адміністративних матеріалів у суді, зазначених вище вимог закону було дотримано. 
Згідно із п. 2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Диспозицією частини 5 статті 126 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддею цілком підставно взято до уваги дані протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206500 та серії ЕПР1 № 506490 від 27 грудня 2024 року, оскільки такі процесуальні документи відповідають вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП. Також інформацію з адмінпрактики про повторність скоєння першим адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, через його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - 17 лютого 2024 року. Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27 грудня 2024 року зафіксовано виявлені у нього поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, а також зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у КНП «Нововолинська ЦМЛ». Обставини вчиненого детально зафіксовані відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів камер інспекторів поліцейських які,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належними, допустимими та достатніми доказами його вини, при відтворення яких убачається доведеним факт керування ним транспортним засобом, який вийшов із автомобіля зі сторони місця водія, доведення до його відома поліцейським вищеописаних, виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння та зафіксовано відмову від проходження відповідного огляду у встановленому законом порядку, роз`яснено наслідки таких його дій.
Відповідно до письмового зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, останній зобов`язався не керувати транспортними засобами протягом 24 годин або до повного його витверезення.
Відтак, процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю належних та допустимих доказів.
Наявною у матеріалах даної справи копією постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2024 року у справі № 165/877/24 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 12 серпня 2024 року, стверджується факт повторності скоєння  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею. 
При перевірці доводів апеляційної скарги, констатую, що суддею не лише повно та достеменно установлено фактичні обставини вчинення ним даних адміністративних правопорушень, а і з достатньою повнотою перевірено правильність кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, а також доведеність усіх обов`язкових складових даних правопорушень, і протилежного апеляційним судом не установлено.
Водночас, зауважую, що вказівка у постанові судді на іншу особу, виходячи із її загального змісту, має характер описки, тому підстав для її зміни та скасування не надає. 
Наведене у своїй сукупності, свідчить про законність та обґрунтованість висновків судді щодо наявності в діях останнього складів даних адміністративних правопорушень.
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції – без зміни. 

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року.
Подану ним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року стосовно нього - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: