РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді - Галінської В.В.
секретар судового засідання - Музичук В.В.
справа №569/7843/26
учасники справи:
позивач - озивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитними договорами № 5542116, 9088289, 71437387 в загальному розмірі 75420 грн та судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 20 квітня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у позові просив про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позов просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ним визнаються частково з наступних причин.
Щодо кредитного договору №5542116 від 25.05.2025 р.
Дійсно, у зв`язку з тимчасовими складнощами в його матеріальному становищі він був змушений скористатися послугою споживчого кредитування. Так, 25.05.2025 року на сайті https://miloan.ua/ він оформив заявку на отримання споживчого кредиту в розмірі 10000,00 грн. строком на 15 днів, внаслідок чого 25.05.2025 р. між ним та ТОВ “МІЛОАН" автоматично було укладено кредитний договір №5542116.
Він повністю визнає свою наявну заборгованість за "тілом" кредиту у розмірі 10000,00 грн. Однак він не погоджуюся із нарахованою Первісним кредитором та Позивачем комісією за обслуговування кредиту у розмірі 30800,00 грн., комісією за надання кредиту у розмірі 2500,00 грн., та сумою заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у розмірі 5000,00 грн. з огляду на наступне.
Відповідно до Анкети-заяви на кредит № 5542116 від 25.05.2025 р., копія якої була долучена до позовної заяви, “Погоджені умови кредитування по заяві 5542116: Замовлена сума: 10000.00 грн.; Замовлений строк: 15 днів; Погоджена сума: 10000 грн.; Погоджений строк: 15 днів; Комісія за надання: 25.00 % одноразово; Ставка процентів: None% за кожен день користування". Відтак, ним було подано заяву на оформлення кредиту у розмірі 10 000,00 грн. строком на 15 днів без процентів за користування кредитом, що було погоджено Первісним кредитором - ТОВ “МІЛОАН". У цих погоджених умовах не передбачено комісії за обслуговування кредиту, за які конкретно послуги щодо обслуговування кредиту вони повинні сплачуватися та інші обов`язкові умови щодо такої комісії. На додаток до цього, у підтвердження своїх слів надаю скриншот із сайту https://miloan.ua/, де він оформляв кредит і де опубліковані усі умови щодо одержання кредиту, зокрема де зазначено "Що потрібно для оформлення заявки на кредит? Для оформлення кредитної заявки потрібно: 1. надати актуальний номер телефону, обрати бажану суму кредиту та строк кредитування; 2. вказати особисті дані та підписати електронний договір; 3. після виконання усіх цих дій, Ви отримуєте гроші на свою банківську картку".
Таким чином, Первісний кредитор використав у кредитному договорі неоднозначні умови щодо строку кредитування та комісії за обслуговування кредиту, і комісії за надання кредиту.
Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом його дії сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до висновків, що викладені в постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22), де зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.
Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contraproferentem". "Contraproferentem" (лат. "verbachartarumfortiusaccipiunturcontraproferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("noindividuallynegotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contraproferentemмає застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contraproferentemмає на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contraproferentemспрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contraproferentemзастосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Отже, при стягненні заявленої товариством заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, двозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування.
Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В "Провідповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зауважував, що "з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Відсутність позову про визнання кредитного договору неукладеного як оспорюваного правочину чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором".
Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного строку кредитування.
Отже, фактичні обставини справи вказують на те, що у нього, як у відповідача, виникло зобов`язання перед ТОВ «МІЛОАН», а в подальшому перед ТОВ “Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", повернути кредит у строк 15 днів. Відтак, навіть якби нарахування комісії за обслуговування кредиту було правомірним, то така комісія не могла нараховуватися поза строком кредитування, а тому не може перевищувати 7000 грн. за 15 днів строку кредитування.
Втім, як вже зазначалося ним раніше умови щодо нарахування комісії за обслуговування кредиту не були погоджені в анкеті-заяві на кредит № 5542116 від 25.05.2025 р., а тому відповідні умови щодо неї, що викладені у кредитному договорі, є завуальованими, та як і комісія за надання кредиту є неправомірними до стягнення.
Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, була передбачена в розділі 7 "Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки" кредитного договору (колонка 7.2 графіка). Розмір комісії за розрахунково- касове обслуговування з 21 жовтня 2021 року по 21 жовтня 2023 року складає 84 гривень, тобто по 1763,68 гривень в місяць.
Між тим, сторони не обумовили переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Отже, покладення на позичальника обов`язку щомісяця сплачувати комісію є нікчемним відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". До таких висновків щодо нарахування комісії за обслуговування кредиту та комісії за надання кредиту у подібних правовідносинах постійно приходить Рівненський апеляційний суд, зокрема у постанові Рівненського апеляційного суду від 15.04.2025 р. у справі №572/2118/24.
Щодо стягнення заборгованості по неустойці (пені) звертає увагу суду на таке.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який триває і досі.
Разом із тим, відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовуються виключно до договору позики, кредитного договору та договору про споживчий кредит.
За таких обставин, зважаючи на норми законодавства та усталену судову практику, якими врегульовані наведені правовідносини, відсутні підстави для задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) за кредитним договором №5542116 від 25.05.2025 р. у розмірі 5000,00 грн., оскільки це прямо суперечитиме законодавству України, оскільки така заборгованість нарахована за період з 12 червня 2025 року, тобто під час дії в України воєнного стану, а тому вона підлягає списанню, отже у задоволенні такої вимоги необхідно відмовити повністю.
Таким чином, за кредитним договором №5542116 від 25.05.2025 р. підлягає до стягнення лише сума заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 10000,00 грн.
Щодо кредитного договору №9088289 від 25.05.2025 р.
Дійсно, у зв`язку з тимчасовими складнощами в його матеріальному становищі він був змушений скористатися послугою споживчого кредитування. Так, 25.05.2025 року на сайті https://creditplus.ua він оформив заявку на отримання споживчого кредиту в розмірі 7 500,00 грн. строком на 360 днів, внаслідок чого 25.05.2025 р. між ним та ТОВ “АВЕНТУС УКРАЇНА” автоматично було укладено кредитний договір №9088289.
Ознайомившись із наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором, вважає за потрібне зазначити наступне.
Він повністю визнає свою наявну заборгованість за "тілом" кредиту у розмірі 7500,00 грн., а також за процентами за користування кредитом у розмірі 13500,00 грн. Однак він не погоджуюся із нарахованою Первісним кредитором та Позивачем сумою заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у розмірі 15000,00 грн. з огляду на звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення у зв`язку із воєнним станом, про що було зазначено вище. 
Таким чином, за кредитним договором №9088289 від 25.05.2025 р. підлягає до стягнення лише сума заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 21000,00 грн., що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 7500,00 грн. та сумою заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 13500,00 грн.
Щодо кредитного договору №71437387 від 01.05.2025 р.
Дійсно, у зв`язку з тимчасовими складнощами в його матеріальному становищі він був змушений скористатися послугою споживчого кредитування. Так, 01.05.2025 року на сайті https://mvcredit.ua/ua/documents-license/ він оформив заявку на отримання споживчого кредиту в розмірі 3000,00 грн. строком на 30 днів, внаслідок чого 01.05.2025 р. між ним та ТОВ “1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" автоматично було укладено кредитний договір №71437387.
Ознайомившись із наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором, вважає за потрібне зазначити наступне.
Він не погоджуюся із нарахованою Первісним кредитором та Позивачем сумою заборгованості за сумою заборгованості за основною сумою боргу, за процентами за користування кредитом та за понадстрокове користування кредитом, а також за комісією за надання кредиту з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. Кредитного договору №71437387 від 01.05.2025 р., "сума кредиту 3000 грн; строк кредитування/Строк договору 30 днів; Процентна ставка/день 0,250% (фіксована).".
Відповідно до паспорту споживчого кредиту до договору надання коштів у кредит, копія якого також була долучена до позовної заяви, сума кредиту становить 3000,00 грн., а строк кредитування - 30 днів.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази про погодження сторонами збільшення суми кредиту до 9000,00 грн., надання та отримання ним додаткових 6000,00 грн., тобто докази про збільшення обсягу покладених на нього зобов`язань, та/або докази пролонгації такого кредитного договору.
29.05.2025 р. ним було сплачено на користь Первісного кредитора 225,00 грн., що є передбаченими процентами за користування кредитом за увесь строк кредитування, що передбачений відповідним кредитним договором, що підтверджується із долученої позивачем копії відповідного розрахунку заборгованості.
24.11.2025 р. він здійснив платіж на загальну суму 3000,00 грн., що є сумою основного боргу (тілом кредиту), що підтверджується позивачем у позовній заяві, та долученою копією розрахунку заборгованості.
Відтак, ним повністю сплачено заборгованість за кредитним договором №71437387 від 01.05.2025 р., що становить 3225,00 грн., та складається з основної суми боргу (тіла кредиту) у розмірі 3000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 225,00 грн., що передбачені кредитним договором.
Щодо комісії за надання кредиту у розмірі 450 грн. ним наведені аналогічні доводи як і щодо першого кредиту.
Таким чином, за кредитним договором №71437387 від 01.05.2025 р. вважає, що у нього відсутня будь-яка заборгованість, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині повинно бути відмовлено повністю.
Зауважив, що він не мав наміру ухилятися від сплати кредитів, однак внаслідок втрати роботи вскорі після укладення відповідних кредитних договорів, він не зміг вчасно повернути усі кошти.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами вказав, що оскільки позов майнового характеру підлягає задоволенню лише на 41,10% (31 000,00 х 100 / 75 420,00), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1367,81 грн (41,10% від 3328,00 грн).
Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн.).
Проте позивачем жодним чином не обґрунтовано такі витрати та не конкретизовано їх, та відповідно до позовної заяви не долучено жодних доказів на підтвердження їх понесення позивачем, а тому заявлений розмір витрат не підлягає до стягнення у повному обсязі.
08 травня 2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, ТОВ «ФК «ЄАПБ» детально ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
В судове засідання учасники процесу не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2025р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5542116.
Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору.
Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримавпроект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
18 вересня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 18092025, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників від 18 вересня 2025 року до Договору факторингу № 18092025 від 18 вересня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 27300 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2500 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту; 9800 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 5000 грн. - сума заборгованості за пенею.
В разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Не заслуговують на увагу доводи відповідача на нікчемність умови спірного кредитного договору про сплату комісії за видачу кредиту. Висновки Верховного Суду щодо нікчемності положень кредитних договорів, які передбачають обов`язок позичальника сплачувати банку комісію, викладені у постановах, на які покликається відповідач у відзиві, не враховуються судом у спірних правовідносинах, так як викладені у справах з іншими обставинами, зокрема умовами укладених між сторонами кредитних договорів.
У спірному кредитному договорі сторони погодили сплату позичальником комісії, пов`язаної з наданням кредиту.
Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування", у договорі про споживчий кредит зазначаються, серед іншого, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).
Закон України "Про споживче кредитування" надає право кредитодавцю (банку або фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити) встановлювати у договорі про споживчий кредит комісію за надання кредиту, а тому відсутні підстави для висновку про нікчемність погодженої сторонами спірного кредитного договору умови про одноразову комісію за надання кредиту.
Щодо нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 9800 грн, то суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Із матеріалів справи слідує, що кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії за обслуговування кредиту є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 9800 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.
Положення Закону України "Про споживче кредитування" не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі. Нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі регулюється виключно Цивільним кодексом України, а тому застосуванню до спірних правовідносин щодо стягнення неустойки підлягає п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Оскільки на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні триває воєнний стан, відповідач звільняється від обов`язку сплати неустойки, тому позовна вимога про стягнення неустойки в сумі 5000 грн задоволенню не підлягає, а отже, позов в цій частині належить задовольнити частково.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 5542116 в розмірі 12500 грн.
Крім того, 25 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9088289.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п.10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.п. 2.1. п.2 кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Відповідно до п.п. 2.4. п.2 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п.2.1. п.2 кредитного договору.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (п.п.10.8. кредитного договору), які розміщені на сайті. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
16.01.2026 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено договір факторингу № 16012026 відповідно до:
п. 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
П. 1.2. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників від 16.01.2026 до договору факторингу № 16012026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36000 грн. з яких: - 7500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 13500 грн. - сума заборгованості по відсотках та 15000 грн – сума заборгованості за пенею.
Враховуючи вищевикладені судом обставини про звільнення від сплати пені, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 15000 грн. до задоволення не підлягають, в іншій частині вимоги є підставними та обгрунтованими.
1 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 71437387.
Згідно з п.п 2.1 Кредитного договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Згідно з п.п. 11.1 Кредитного договору, підписанням цього Договору Відповідач підтверджує, що ознайомився на сайті Кредитодавця https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України.
А також погодився, що до до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mvcredit.ua/ua/documents-license/ (надалі - Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Відповідно до п. 5 Кредитного договору Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно- телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.п. 11.5 Кредитного договору, Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України.
27 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу №27/03/25 відповідно до:
п.1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
П.1.2. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками та прийому-передачі реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників у електронному вигляді (додаток №6).
Згідно витягу з реєстру боржників №16 від 27.03.2025 вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15120 грн. з яких: - 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1350 грн. - сума заборгованості по відсотках; - 4320 грн. сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування Кредитом та 450 грн. – комісія за надання Кредиту.
Відсотки, які просить стягнути Позивач нараховані за понадстрокове користування позикою/кредитом, за відсотковою ставкою передбаченою договором, саме за понадстрокове користування кредитом.
Оскільки у Кредитному договорі, прямо зазначено, що Відповідачпідтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується ізобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, нарахування відсотків здійснювалося Первісним кредитором у межах умовданого кредитного договору та відповідно до законодавства, чинного намомент підписання Кредитного договору.
Отже, підписавши договір, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору..
Згідно з умовами укладеного Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Позивач вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання Кредитного договору між Відповідачем та Первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості Відповідача, вказаної у позовні заяві.
У розрахунку за кредитним договором № 71437387 міститься інформація щодо проведення Відповідачем оплат за 29.05.2025, які зараховано на погашення заборгованості, відповідно до умов Кредитного договору.
У позовній заяві зазначено: «Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач лише частково виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній здійснив одноразовий платіж 24.11.2025, на загальну суму 3 000,00 грн. для погашення існуючої заборгованості.»
Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦПК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:
у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;
у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;
у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Враховуючи вищезазначене, здійснені платежі було зараховано наступним чином.: За кредитним договором №71437387- 1650,00 грн. по процентам за понадстрокове користування Кредитом; 1350,00 грн. на погашення відсотків за кредитним договором.
Сплати Відповідачем коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок Первісного кредитора, є беззаперечним підтвердженням укладення договору, погодження з його умовами та отримання коштів.
Заперечення відповідача про отримання ним у позику лише 3000 грн. по даному кредитному договору не заслуговують на увагу адже отримання даних коштів підтверджується довідками ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-00012592 та КД-0001125295 від 02.03.2026 року про виконання платіжних інструкцій, наданих за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної системи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та додатковими угодами № 150406644, 14836820.
Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення сума в розмірі 9450 грн, з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 450 грн. комісії за надання кредиту.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення з вищенаведених підстав.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 3328 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог у сумі 1894,89 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, – 
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: Україна, 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_2 АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості: за Кредитним договором №5542116 в розмірі 12500,00 грн., з яких: - 10000,00 грн. - сума заборогованості за основним зобов`язанням; - 2500,00 грн. - сума заборговності по комісії за надання кредиту; за Кредитним договором №9088289 в розмірі 21000,00 грн., з яких: - 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 13500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором №71437387 в розмірі 9450,00 грн., з яких: - 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 450,00 грн. - комісія за надання кредиту, в загальному розмірі 42950,00 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: Україна, 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_2 АТ "ТАСкомбанк") судовий збір в розмірі 1894,89 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, ЄДРПОУ 35625014
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя -