Справа № 755/24521/25
Провадження №: 3/755/342/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" травня 2026 р.           місто Київ
Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -
В С Т А Н О В И В:
03 грудня 2025 року в 00 годин 48 хвилини у місті Києві пр-т Соборності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , в комендантську годину, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2,5 Правил дорожнього руху. 
В судовому засіданні 19 березня 2026 року ОСОБА_1 пояснив, що себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. При цьому зазначив, що в день події його друзі вживали алкогольні напої, при цоьму він не вживав. У подальшому вони поїхали в бік лівого берега міста Києва, дорогою заїхали на автозаправну станцію та припаркували автомобіль на парковці. За словами ОСОБА_1 , його транспортний засіб працівники поліції не зупиняли, а вже після того, як автомобіль був припаркований, до них підійшли працівники поліції. Також ОСОБА_1 пояснив, що перед заїздом на автозаправну станцію він проїхав через реверсну смугу, тобто порушив правила дорожнього руху. Коли до нього підійшов працівник поліції, останній одразу почав повідомляти про допущене порушення правил дорожнього руху, з чим ОСОБА_1 погодився. Після цього працівником поліції було складено постанову за порушення правил дорожнього руху. У подальшому, зі слів ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, з чим він спочатку погодився. Однак працівник поліції повідомив, що прилад «Драгер» у них відсутній та необхідно чекати інший екіпаж поліції, який мав привезти вказаний прилад. ОСОБА_1 зазначив, що просив працівників поліції дозволити йому відійти до туалету, однак у цьому йому було відмовлено. Через деякий час прибув інший екіпаж поліції та привіз прилад «Драгер». Перед проходженням огляду ОСОБА_1 попросив забезпечити участь захисника, однак працівники поліції повідомили, що чекати прибуття захисника не будуть. Після цього ОСОБА_1 зателефонував своїй тітці, яка порадила йому нічого не підписувати та відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого він відмовився від огляду. Зі слів ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив йому, що у такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що йому було відомо про можливість пройти огляд у лікаря-нарколога у медичному закладі. Також підтвердив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням приладу «Драгер» неодноразово, однак, так як фактичної зупинки автомобіля не відбулось, тому він відмовився.
На запитання захисника - адвоката Чекмана М.П., ОСОБА_1 пояснив, що працює сам на себе водієм. Алкогольних напоїв у день події він не вживав, а алкоголь вживали лише його друзі. На момент, коли до нього підійшли працівники поліції, він перебував у салоні автомобіля, після чого вийшов з транспортного засобу. Також зазначив, що коли заїжджав на автозаправну станцію, патрульний автомобіль поліції він не бачив. Окрім цього, ОСОБА_1 пояснив, що просив працівників поліції надати докази порушення ним правил дорожнього руху. До туалету хотів піти саме він, а між моментом спілкування з працівниками поліції та його проханням пройти до туалету пройшло приблизно 15 хвилин. Інший екіпаж поліції з приладом «Драгер» очікували близько 40 хвилин. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що просив забезпечити участь захисника ще до прибуття приладу «Драгер».
На запитання суду ОСОБА_1 повідомив, що вважає дії працівників поліції незаконними. Разом з тим зазначив, що зі скаргами на дії працівників поліції не звертався. Також пояснив, що жодних самостійних дій для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не вживав. Крім того, зазначив, що коли до нього підійшли працівники поліції, транспортний засіб вже був припаркований, а тому, на його думку, фактичної зупинки транспортного засобу працівниками поліції не відбувалося.
Захисник Чекман М.П. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , яке підтримав у судовому засіданні 19 березня 2026 року та просив його задовольнити.
У поданому клопотанні захисник посилався на те, що, як вбачається з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, зокрема на фрагменті відеозапису з часовою позначкою 00:48:52 працівник поліції підходить до ОСОБА_1 зі сторони проїжджої частини на територію автостоянки автозаправної станції, та починає говорити через паркан, де був припаркований транспортний засіб марки «Ford Transit». Після цього працівник поліції звертається до ОСОБА_1 , який вийшов із припаркованого транспортного засобу та перебував поруч із ним на території автостоянки, із запитанням: «У вас усе нормально?», на що отримує відповідь: «Так, а у вас?».
При цьому сторона захисту звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 вийшов саме із припаркованого транспортного засобу, перебував поруч із ним на території автостоянки та не був особою, яка безпосередньо керувала транспортним засобом у момент спілкування з працівниками поліції. Захисник зазначив, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 категорично заперечував, а працівники поліції, незважаючи на його вимогу, не надали жодних доказів, зокрема відеофіксації, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.
Крім того, захисник зазначив, що в подальшому працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що останній надав чітку та однозначну згоду, відповівши: «Так, давайте». Однак, як стверджує сторона захисту, відповідного спеціального технічного засобу у працівників поліції при собі не виявилось, що, на думку захисника, свідчить про штучно створені умови для спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, а саме - відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Також, захисник вказав, що працівники поліції, пропонуючи пройти огляд, достовірно знали про відсутність можливості забезпечити його проведення через відсутність алкотестера «Драгер», однак продовжували спонукати ОСОБА_1 до проходження такого огляду. Після повторної пропозиції пройти огляд ОСОБА_1 знову погодився пройти огляд на стан сп`яніння, після чого працівники поліції повідомили, що необхідно буде чекати приблизно 15 хвилин, доки інший екіпаж поліції доставить алкотестер «Драгер».
Захисник також послався на фрагмент відеозапису з часовою позначкою 01:00:00, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції про нагальну потребу пройти до туалету, вказавши рукою у напрямку автозаправної станції, де мав би бути туалет. Проте працівник поліції, як зазначає сторона захисту, затримав ОСОБА_1 та повідомив: «Нікуди ти не підеш, з цього моменту твої права обмежено, стій тут». Після цього ОСОБА_1 , за твердженням захисника, зрозумів, що фактично є затриманим та не зможе захистити свої права без правової допомоги.
У зв`язку із зазначеним захисник вказав, що працівниками поліції фактично було застосовано до ОСОБА_1 заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме адміністративне затримання у розумінні статей 260, 261 КУпАП, оскільки його силоміць змусили залишатися на місці події, обмежили свободу пересування та не дозволили залишити місце події, не складаючи при цьому відповідного протоколу та не роз`яснивши права на захист.
Зі слів сторони захисту, перебуваючи в умовах фактичного адміністративного затримання та очікуючи на доставлення приладу «Драгер», ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про бажання викликати захисника. У відповідь, як зазначив захисник, працівники поліції повідомили: «Ти можеш викликати будь-кого, але ніхто твого адвоката чекати не буде», що було сприйнято ОСОБА_1 як відмова у доступі до правничої допомоги.
Після цього ОСОБА_1 зателефонував своїй тітці - ОСОБА_2 , яка проживає неподалік автозаправної станції, та попросив її прибути на місце події для надання допомоги у ситуації, що склалася. Під час телефонної розмови, як зазначає сторона захисту, тітка повідомила ОСОБА_1 , що у разі ненадання доступу до правової допомоги йому не слід нічого підписувати та необхідно відмовитися від проходження будь-якого огляду. У подальшому ОСОБА_2 прибула на місце події, отримала транспортний засіб під розписку, після чого разом із ОСОБА_1 залишила місце події.
За таких обставин сторона захисту вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, зокрема така обов`язкова ознака, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. На думку захисника, ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу у розумінні закону, від проходження огляду на місці не відмовлявся, а не пройшов його виключно через обставини, які не залежали від його волі, а саме через відсутність у працівників поліції спеціального технічного засобу.
Крім того, захисник послався на недопустимість доказів, наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зазначивши, що працівниками поліції було здійснено адміністративне затримання ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 261 КУпАП потребувало складання відповідного протоколу та негайного повідомлення родичів про місце перебування особи. Водночас, за твердженням сторони захисту, ОСОБА_1 було незаконно та безпідставно затримано, хоча він не вчиняв адміністративного правопорушення, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки погоджувався пройти такий огляд, однак працівники поліції не мали при собі необхідного спеціального технічного засобу.
Також захисник вказав, що працівниками поліції були штучно створені умови з метою покращення власних показників роботи та спонукання особи до висловлення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, чим фактично було спровоковано вчинення адміністративного правопорушення.
Окрім цього, сторона захисту зазначила, що працівники поліції не забезпечили ОСОБА_1 можливість користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права під час розгляду справи, що, на думку захисника, призвело до неправильного розуміння ситуації та подальшої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки був складений з істотними порушеннями вимог закону, а фактичні дані, які містяться у ньому, були отримані з грубим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що, на думку захисника, виключає можливість використання таких доказів судом.
В судовому засіданні 07 квітня 2026 року судом досліджувались відеозаписи долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_1 та його захисника.
Крім того, 07 травня 2026 року ОСОБА_1 було подано клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення для розгляду до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, посилаючись на те, що місце його постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що значно ускладнює його участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення у Дніпровському районному суді міста Києва.
Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.
Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 , повністю підтверджується, наданими суду матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530179 від 03 грудня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції № 473480, 470312, 472379.
Так, з досліджено судом відеозапису вбачається (Диск №1), що працівник поліції перейшов через проїзну частину дороги та підійшов до автомобіля, де стояв ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомив, що ОСОБА_1 перетнув подвійну суцільну смугу руху та запитав чому він порушує правила дорожнього руху, на що ОСОБА_1 відповів, що комендантська година і тому проїхав так. Працівник поліції попросив ОСОБА_1 надати документи. 00:53:57 Працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявні ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відповів: «як краще вам, мені байдуже», після чого погоджується пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. На запитання працівника поліції, у зв`язку із чим він проїхав подвійну суцільну смугу, ОСОБА_1 відповів, що проїхав через реверсну, а не подвійну суцільну смугу руху. 01:05:54 ОСОБА_1 просить пройти в туалет на що працівник поліції повідомляє, що в даному випадку він обмежений в своїх правах. 01:06:57 працівник поліції повторно пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 уникає відповіді, при цьому комусь телефонує. 01:08:37 Працівник поліції втретє запитує у ОСОБА_1 чи буде від проходити огляд, ОСОБА_1 не відповідає та повідомляє, що вирішить проходити огляд на стан сп`яніння чи не проходити, коли приїде адвокат. 01:10:08 ОСОБА_1 сперечається з працівниками поліції та повідомляє, що він не їхав, а стояв на місці. 01:11:50 знайомий ОСОБА_1 розповідає, що вони їхали з метро Чернігівської. При цьому, зазначив, що вони вживали алкогольні напоїли. На запитання працівника поліції для чого пустили ОСОБА_1 за кермо, відповів, що їхали по цигарки і думали, що «проскочать». 01:18:36 працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 про те, що стосовно нього буде складена постанова за порушення частини першої статті 122 КУпАП. При цьому, роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки. 01:21:52 на місце події приїхала тітка ОСОБА_1 (зі слів ОСОБА_1 в судовому засіданні). 01:23:04 працівник поліції на боді-камеру демострує відео, на якому вбачається як автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , пересікає реверсну смугу руху, повертає та заїзджає на автозаправочну станцію. 01:24:38 працівник поліції роз`яснює, що на закону вимогу працівника поліції ОСОБА_1 повинен пройти огляд на стан сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки або проїхати до лікаря нарколога. Тітка повідомляє, що він не буде проходити огляд. Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд, при цьому, ОСОБА_1 відмовляється. Після чого, працівник поліції роз`яснює, що буде складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП та роз`яснює його права та обов`язки, в тому числі про можливість мати юридичну допомогу, однак ОСОБА_1 не висловлює потребу про захисника та повідомляє, що його права та обов`язки йому зрозумілі. Також судом було досліджено (Диск №2) з якого вбачається, що працівники поліції ознайомлюють ОСОБА_1 з постановою про вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП та повідомляють, що буде складеного протокол за частиною першою статті 130 КУпАП, який буде розглядатись в Дніпровському суді міста Києва. 02:11:02 працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та повідомляє, що ОСОБА_1 відсторонено від права керування транспортним засобом. 02:12:40 Тітка ОСОБА_1 повідомляє, що він пояснення писати не буде, після чого ОСОБА_1 підтверджує, що він нічого писати не буде. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без зауважень 
На запитання суду під час перегляду відеозапису ОСОБА_1 відповів, що проїхав саме через реверсну смугу руху, а не подвійну суцільну смугу руху. Коли заїжджав на заправку автомобіль поліції не бачив. При цьому, повідомив, що факт керування не оспорює, однак оспорює факт зупинки автомобіля працівниками поліції. Також, ОСОБА_1 повідомив, що в телефонному режимі розповів тітці про подію, після чого, вона сказала, щоб він не проходив огляд. Телефон, в ОСОБА_1 ніхто не відбирав, в нього була можливість набрати адвоката, однак, набрав тітку та попросив, щоб вона подзвонила комусь із адвокатів, вона телефонувала, однак, ніхто не приїхав, оскільки вже було пізно та приїхала сама на місце події.
Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.
При цьому суд не бере до уваги позицію сторони захисту щодо відсутності факту керування транспортним засобом, оскільки вона повністю спростовується як поясненнями самого ОСОБА_1 , так і дослідженими судом відеозаписами. Так, ОСОБА_1 неодноразово підтверджував, що саме він керував транспортним засобом та здійснив проїзд через реверсну смугу руху, пояснюючи свої дії комендантською годиною. Крім того, під час дослідження відеозапису ОСОБА_1 прямо повідомив суду, що факт керування транспортним засобом не оспорює.
Також безпідставними суд вважає доводи сторони захисту щодо провокації працівниками поліції відмови від проходження огляду у зв`язку із тимчасовою відсутністю приладу «Драгер». Як встановлено судом, працівники поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння вжили заходів для забезпечення проведення огляду шляхом виклику іншого екіпажу поліції, який доставив відповідний спеціальний технічний засіб. Після цього ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікаря-нарколога, однак останній фактично ухилявся від надання чіткої відповіді, а в подальшому прямо відмовився від проходження огляду.
Суд також не приймає доводи сторони захисту щодо незаконного адміністративного затримання ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про застосування до останнього заходів адміністративного затримання у розумінні статей 260, 261 КУпАП. Із досліджених судом відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості користуватися мобільним телефоном, спілкуватися із родичами чи звертатися за правовою допомогою. Навпаки, сам ОСОБА_1 підтвердив, що телефонував своїй тітці, а остання телефонувала адвокатам. Той факт, що працівники поліції не погодились очікувати невизначений час на прибуття захисника, не свідчить про порушення права на захист та не звільняє особу від обов`язку виконати законну вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння.
Посилання сторони захисту на недопустимість доказів та порушення вимог статті 256 КУпАП суд також відхиляє як безпідставні, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, містить усі необхідні відомості, передбачені законом, а будь-яких істотних порушень прав ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів судом не встановлено. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без зауважень.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про направлення справи для розгляду за місцем його проживання, суд зазначає таке.
Відповідно до положень статті 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, можуть розглядатися як за місцем вчинення правопорушення, так і за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника.
При цьому направлення справи для розгляду за місцем проживання особи є правом суду, а не його обов`язком. Суд враховує, що адміністративне правопорушення було вчинено на території Дніпровського району міста Києва, матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду міста Києва, у справі вже проведено судові засідання, досліджено докази, допитано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та досліджено відеозаписи.
Крім того, ОСОБА_1 неодноразово брав участь у судових засіданнях, реалізував своє право на захист, подавав клопотання та пояснення, а тому суд не вбачає об`єктивних перешкод для подальшого розгляду справи саме Дніпровським районним судом міста Києва.
За таких обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про направлення справи для розгляду за місцем проживання та вважає за необхідне у його задоволенні відмовити.
Суд також враховує, що під час судового розгляду захисником ОСОБА_3 було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , явку якої сторона захисту зобов`язалась забезпечити самостійно.
Разом з тим, незважаючи на наданий судом достатній час для забезпечення явки свідка, свідок у судові засідання двічі не з`явилась.
При цьому суд враховує, що відповідно до принципу змагальності сторін саме сторона, яка заявляє клопотання про допит свідка та бере на себе обов`язок забезпечити його явку, повинна вживати належних заходів для виконання такого обов`язку.
За таких обставин суд вважає, що неявка свідка, явку якого сторона захисту зобов`язувалась забезпечити самостійно, не може бути підставою для безпідставного затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Як роз`яснено в абзацами 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору. 
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду
міста Києва           О.І. Вовк