Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
29 червня 2026 року справа № 520/18500/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Григоров Д.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61002, код ЄДРПОУ: 40108599) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за 251 годину несення служби в нічний час за період з 01 січня 2020 р. по 20 травня 2025 р., компенсації за невикористану частину щорічної відпустки як учасник бойових дій, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (зі змінами та доповненнями) за 2024-2025 роки (28 днів), доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за грудень 2020 року та за період з 01 березня 2021 року по 31 липня 2023 року, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017р.;
- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді доплати за 251 годину несення служби в нічний час за період з 01 січня 2020 р. по 20 травня 2025 р., компенсації за невикористану частину щорічної відпустки як учасник бойових дій, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (зі змінами та доповненнями) за 2024-2025 роки (28 днів), доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за грудень 2020 року та за період з 01 березня 2021 року по 31 липня 2023 року, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017 р.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення у вигляді доплати за 251 годину несення служби в нічний час, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки як учасник бойових дій, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (зі змінами та доповненнями) за 2024-2025 роки (28 днів), доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за грудень 2020 року та за період з 01 березня 2021 року по 31 липня 2023 року, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017р.
Ухвалою суду 18.08.2025р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. 
У зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022р. № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.
Відповідачем до суду було подано відзив на адміністративний позов, у якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Крім того, представник відповідача зазначив, що виходячи з інформації з особових рахунків позивача та з урахуванням довідок обліку несення поліцейськими служби в нічний час, ОСОБА_1 залучався у період з 01 січня 2020 р. по 20 травня 2025 р. до несення служби в нічних час, загалом за вказаний період не нарахована та не виплачена доплата за службу в нічний час становить 57 днів, що становить 170 годин (12год(2020 рік)+48год (2021 рік)+110год (2023рік), замість 251 години, як зазначено позивачем у позовній заяві.
Разом з тим, представник відповідача вказав, що позивач додаткову оплачувану відпустку згідно Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” за 2024 та 2025 роки не використав (по 14 діб за кожен рік). Зазначив, що виплату грошової компенсації за невикористані дні за іншими видами додаткових відпусток стаття 83 КЗпП України та стаття 24 Закону України «Про відпустки» ст. 92 Закону України № 580-VIII не передбачають. Невикористана позивачем у поточному році така відпустка на наступний рік не переноситься, а право на неї працівник може реалізувати тільки протягом календарного року за погодженням з роботодавцем.
Представник відповідача також зазначив, що під час служби в НПУ з березня 2020 року по лютий 2021 року ОСОБА_1 відповідав критеріям, визначеним пунктом 3 розділом ІІ Порядку затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 12.11.2020 № 2165 відповідно до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії України та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни». ОСОБА_1 виконував обов`язки з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) у березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2020 року, та у січні, лютому 2021 року.
В період з 24.02.2022 по 31.07.2023 критеріям, визначеним пунктом 3 розділу ІІ Порядку затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 12.11.2020 № 2165 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», яким мають відповідати поліцейські, які включаються до персонального переліку поліцейських, яким установлюється доплата, не відповідав.
В період з 24.02.2022 по 31.07.2023 обов`язки з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, причиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) внаслідок виконання яких мав безпосередній контакт з населенням (з посиланням на конкретний пункт Наказу №2165), не виконував. Окрім того, у період з 24.02.2022 по 31.07.2023 ОСОБА_1 перебував на лікарняних загалом 4 рази: з 18.08.2022 по 25.08.2022, з 14.11.2022 по 21.11.2022, з 26.12.2022 по 30.12.2022, з 18.04.2023 по 25.04.2023.
Щодо не здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, представник відповідача зазначив, що від початку функціонування Національної поліції України з 07.11.2015 та по 31.10.2017 індексація виплат заробітної плати жодному поліцейському не проводилось, через відсутність зазначених змін у Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015р. по 05.06.2025р. проходив службу в Національній поліції України та був звільнений згідно із пунктом 2 частиною 1 статті 77 Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (через хворобу). Вказана обставина не заперечується сторонами по справі та підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.06.2025р. №38091-2025. 
За доводами позовної заяви, під час проходження служби відповідачем протиправно не нараховувалось і не виплачувалось грошове забезпечення у вигляді доплати за 251 годину несення служби в нічний час, компенсація за невикористану частину щорічної відпустки як учасник бойових дій, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (зі змінами та доповненнями) за 2024-2025 роки (28 днів), додаткова доплата за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. 
Згідно листа ГУ Національної поліції в Харківській області від 27.06.2025р. №79325-2025 наданого представнику позивача у відповідь на адвокатський запит від 16.06.2025р. №16/06-02, грошове забезпечення позивача за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р. не підлягало індексації.
Не погоджуючись із наведеним, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIII.
Відповідно до п. 4 ч. 10 ст. 62 Закону № 580-VIII, поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Згідно з ст. 94 Закону № 580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 91 Закону № 580-VIII, особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.
Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 р. № 988 (в подальшому - Постанова № 988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських - наказом МВС України від 06.04.2016 р. №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (в подальшому - Порядок №260).
Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до п. 11 розд. ІІ Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Аналіз вищевикладених норм законодавства вказує, що за несення служби в нічний час виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
При цьому, підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції, а облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Судом встановлено, що згідно відомостей, що містяться в листі ГУНП в Харківській області Харківського районного управління поліції №3 ВП №3 від 08.07.2025 р. № 96487-2025, позивач залучався до несення служби у нічний час за період з 01 січня 2020 року по 20 травня 2025 року. Загальна кількість годин служби у нічний час складає: у 2020 році – 360 годин, у 2021 році – 396 годин, у 2022 році – 640 годин, у 2023 році – 632 години, у 2024 році – 378 годин та у 2025 році – 204 години, а відповідно позивач відпрацював у нічний час 2610 годин.
Позивач стверджує, що йому здійснено нарахування та виплату за 2359 годин несення служби в нічний час, однак відсутня доплата за 251 годину несення служби в нічний час.
Втім відповідачем у відзиві на позовну заяву вказано, що як вбачається з інформації з особових рахунків позивача та наданих підрозділом довідок обліку несення поліцейськими служби в нічний час, ОСОБА_1 не нарахована та не виплачена доплата за службу в нічний час становить 57 днів, що становить 170 годин (12год(2020 рік)+48год (2021 рік)+110год (2023рік). Вказане підтверджується довідками обліку несення поліцейськими служби у нічний час (а.с. 81-83).
Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що за змістом наведеної норми суб`єкт владних повноважень має доводити правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, проте це не позбавляє позивача обов`язку довести інші обставини, за яких сталося порушення його права та, зокрема ті, що стосуються факту і обсягу такого порушення.
Зважаючи на ту обставину, що під час розгляду адміністративної справи не установлений факт не нарахування та не виплати доплати за службу в нічний час в загальній кількості 251 година, як вважає позивач. При цьому, з огляду на підтвердження не нарахування та не виплати відповідачем доплати за службу в нічний час у загальному розмірі 170 годин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , грошового забезпечення у вигляді доплати за несення служби в нічний час за період з 01 січня 2020 р. по 20 травня 2025 р. у розмірі 170 годин.
Продовжуючи розгляд справи, щодо позовних вимог про компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки як учасник бойових дій, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (зі змінами та доповненнями) за 2024-2025 роки (28 днів), суд зазначає наступне.
Статтею 92 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Закон України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР(далі по тексту - Закон №504/96-ВР) установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.
Відповідно до ст.4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток, зокрема: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством. Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватися інші види відпусток.
Відповідно до ст.16-2 Закону №504/96-ВР, учасникам бойових дій надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (ч.1 ст.24 Закону №504/96-ВР).
Аналогічні положення містяться в частині першій ст.83 КЗпП України.
Згідно з абзацами сьомим та восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом МВС України №260 від 06.04.2016 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.
Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі по тексту - Закон № 3551-XII), який забезпечує створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Нормою п.12 ч.1 ст.12 Закону №3551-ХІІ передбачено, що учасникам бойових дій надаються право на одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Отже, додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік є пільгою, гарантованою державою.
Положення Закону №3551-ХІІ не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11.11.2021 року у справі №200/1175/20-а.
Відтак, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву щодо неможливості заміни додаткової відпустки, передбаченої п.12 ч.1 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" грошовою компенсацією у зв`язку з неврегульованістю цього питання на законодавчому рівні, є необґрунтованими.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області та є учасником бойових дій, додаткову оплачувану відпустку згідно з п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2024-2025 роки позивач не використав, під час звільнення грошова компенсація за невикористану відпустку відповідачем не виплачена.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 14.04.2021 у справі №620/1487/20 у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.12 Закону №3551-ХІІ.
Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладено в постанові від 21.08.2019 у зразковій справі №Пз/9901/4/19 (620/4218/18), в подібних правовідносинах, у випадку звільнення військовослужбовця, йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ними дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій, передбачену п.12 ч.1 ст.12 Закону № 3551-ХІІ.
Щодо доводів відповідача про те, що невикористана позивачем у поточному році відпустка на наступний рік не переноситься, а право на неї працівник може реалізувати тільки протягом календарного року за погодженням з роботодавцем, то суд зазначає наступне .
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 11.11.2021 року у справі № 360/1874/20, право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році.
Отже, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29.04.2021 у справі № 200/602/20-а.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відомчі роз`яснення, яке стосується надання додаткової відпустки учасникам бойових дій під час воєнного стану, оскільки листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до ст.7 КАС України.
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власної бездіяльності.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Продовжуючи розгляд справи щодо позовних вимог про нарахування та виплату доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р., суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12.03.2020 на усій території України.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020. № 342 Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Пунктом 2 наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.
Згідно із п. п. 2-5 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).
Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.
Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.
Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (в подальшому Порядок № 485).
Відповідно до п.1 Порядку № 485 цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами: Здійснення доплати медичним та іншим працівникам закладів охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками.
Пунктом 2 Порядку № 485 встановлено, що головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).
Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку № 485 встановлено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення, в тому числі поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
На виконання пункту 4 Постанови № 375 МВС видано наказ від 03.06.2020 № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину", яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).
Суд зазначає, що наявність права позивача на отримання спірної доплати не є безумовним, оскільки, керівники органів поліції мають право встановлювати доплату поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення та які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції, так і відсотковий розмір вказаної доплати.
Проте, доказів наявності наказів керівника відповідача щодо виплати цієї надбавки під час розгляду справи не надано.
Крім того суд зазначає, що УФЗБО ГУНП в Харківській області в своєму листі від 27.08.2025 № 37534-2025 (а.с. 79-80) повідомило наступне.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено додаткова доплата до грошового забезпечення, а саме: в липні 2020 року за березень 2020 року у розмірі 3 864,78 грн.; за квітень 2020 року у розмірі 5 994,32 грн.; за травень 2020 року у розмірі 5 946,69 грн.; за червень 2020 року у розмірі 6 202,68 грн.
В серпні 2020 року за липень 2020 року у розмірі 2 799,18 грн.
В грудні 2020 року за серпень 2020 року у розмірі 5 466,37 грн.; за вересень 2020 рок у розмірі 5 957,55 грн.; за жовтень 2020 року у розмірі 5 951,81 грн.; за листопад 2020 року у розмірі 5 956,48 грн.
В липні 2021 року за січень 2021 року у розмірі 5 191,29 грн. та за лютий 2021 року у розмірі 3554,89 грн.
Судовим розглядом встановлено, що позивач проходив публічну службу в Національній поліції України, тоді як відповідно до Переліку підрозділів ГУ НП в Харківській області, які забезпечують життєдіяльність населення, а також захисту прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням Додаток № 1 до Порядку, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 12.11.2020 № 2165, підрозділи патрульної поліції територіальних підрозділів поліції залучаються постійно (щоденно) до здійснення зазначених заходів, тобто без необхідності видання додаткових наказів.
Суд звертає увагу, що посадові інструкції (функціональні обов`язки) позивача містять інформацію з обмеженим доступом, більш того відповідно до підпунктів 4.1.1. пункту 4 Розділу ІІ Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Службою безпеки України від 23.12.2020 № 383, відомості про причетність працівників БЕБ, ГУР, ДБР, ДПС, СБ, ССО, УДО, органів внутрішніх справ, податкової міліції ДФС, персоналу ДКВС до здійснення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, розголошення яких може завдати шкоду цій діяльності або життю чи здоров`ю цих працівників (персоналу), їх близьких родичів у зв`язку з виконанням цими працівниками (персоналом) завдань цієї діяльності, віднесені до інформації зі ступенем секретності «таємно».
Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем не доведено особливої специфіки роботи позивача, яка виконувалася останнім в місяці, за які були нараховано та виплачено додаткову доплату та її відмінності від роботи, які виконувалися позивачем, коли йому не виплачувалась така доплата, враховуючи перебування позивача на тій же самій посаді і виконання тих же самих службових обов`язків. 
Більш того відповідачем у відзиві підтверджено фактичне виконання позивачем обов`язків за займаною посадою.
Крім того, за виконання тих самих обов`язків за посадою позивачу здійснено нарахування та виплата додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року та за січень, лютий 2021 року.
Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не виплачувалася додаткова доплата позивачу за спірний період, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.
Тому, з огляду на викладене, суд констатує, що позивач займав посаду, на якій виконував правоохоронні функції відповідно до покладених Законом обов`язків та виконання повноважень, зокрема забезпечував правопорядок і публічну безпеку, а також безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням та окремими громадянами, у тому числі потенційно інфікованими.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення у вигляді додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно відповідно до Постанови Кабінету Мімістів України № 375.
З урахуванням викладеного, позовні вимог в цій частині також є обґрунтованими.
При цьому, суд враховує, що така доплата повинна здійснюватись не щомісячно, а з урахуванням пропорційно відпрацьованому часу, за виключенням періодів перебування у відпустках.
Таким чином, позовні вимоги в частині щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно задоволенню не підлягають.
Разом з тим суд вбачає підстави, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, для виходу за межі заявлених позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення з урахуванням пропорційно відпрацьованому часу, та відповідно зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення з урахуванням пропорційно відпрацьованому часу.
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017р., суд зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2016 № 260, до складу грошового забезпечення входять, зокрема щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).
Крім того статтями 1-5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (зі змінами та доповненнями) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Порядок проведення індексації грошових коштів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який у свою чергу 17.07.2003 постановою № 1078, затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Відповідно приписів пунктів 2-6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення поліцейських. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, серед іншого підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Як вбачається пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
При цьому суд наголошує, що обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
Таким чином, суд доходить висновку що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Оскільки витрат по сплаті судового збору за подання цього позову позивач не здійснив, то відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору на підставі статті 139 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 14, 139, 241, 243, 244, 246, 250, 255 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково, вийти за межі позовних вимог.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за 170 годин несення служби в нічний час за період з 01 січня 2020 р. по 20 травня 2025 р., компенсації за невикористану частину щорічної відпустки як учасник бойових дій, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (зі змінами та доповненнями) за 2024-2025 роки (28 днів), доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу, за грудень 2020 року та за період з 01 березня 2021 року по 31 липня 2023 року, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017р.
Зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді доплати за 170 годин несення служби в нічний час за період з 01 січня 2020 р. по 20 травня 2025 р., компенсації за невикористану частину щорічної відпустки як учасник бойових дій, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (зі змінами та доповненнями) за 2024-2025 роки (28 днів), доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу, за грудень 2020 року та за період з 01 березня 2021 року по 31 липня 2023 року, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017 р.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров