Справа № 463/484/26 
Провадження № 2/450/1480/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
02 червня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Дем`яновської Ю.Д.
при секретарі Микитів Н.С., 
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, –
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, яким з урахуванням заяви про зміну предмета позову просить: зменшити розмір аліментів, визначений наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2022 року у справі № 676/4869/22, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з 1/2 до 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Провести розподіл судових витрат.
Мотивує позовні вимоги тим, що 14.07.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 16. У шлюбі народилися троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2022 року у справі № 676/3672/22 шлюб між сторонами було розірвано. 12.10.2022 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області у справі № 676/4869/22 видано судовий наказ про стягнення з Позивача на користь Відповідача аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Позивач сумлінно виконував покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів та не має заборгованості за виконавчим документом.Разом із тим після ухвалення судового наказу істотно змінилися обставини, що мають значення для вирішення спору. На даний час малолітній син сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживає разом із позивачем у Республіці Польща та перебуває на його повному утриманні. Факт спільного проживання позивача з сином підтверджується договором оренди житла від 01.08.2025 року, укладеним між орендодавцем ОСОБА_6 та позивачем і ОСОБА_4 як орендарями. Позивач забезпечує дитині належні житлові умови, харчування, одяг, медичне обслуговування, навчання та всебічний розвиток. Він безпосередньо здійснює виховання сина та несе всі витрати, пов`язані з його утриманням. Зокрема, навчання дитини підтверджується довідкою про відвідування школи від 08.09.2025 року, а піклування про стан здоров`я – інформаційною карткою приймального відділення від 04.09.2025 року.Оскільки син фактично проживає з позивачем і перебуває на його утриманні, подальше стягнення аліментів на цю дитину на користь відповідача не відповідає фактичним обставинам справи. Водночас саме позивач несе основні витрати на забезпечення потреб дитини та здійснює її повсякденне утримання. З огляду на викладене, позивач вважає, що існують підстави для зміни порядку аліментного забезпечення дитини та стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 з відповідача на користь позивача.
30.01.2026 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області.
27.02.2026 відкрито провадження у справі.
23.03.2026 представником позивача подано заяву про зміну предмету позову.
02.04.2026 судом прийнято до розгляду заяву про зміну предмету предмета позову.
21.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності.
Відповідач в жодне судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подала, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і 
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.07.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 16.
У шлюбі народилися троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2022 року у справі № 676/3672/22 шлюб між сторонами було розірвано. 
12.10.2022 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області у справі № 676/4869/22 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2022 і до досягнення дітьми повноліття. 
Як встановлено судом, малолітній ОСОБА_4 тривалий час проживає разом із позивачем у Республіці Польща та перебуває на його повному утриманні. Позивач забезпечує належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини, піклується про його здоров`я, виховання та повсякденні потреби. 
Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
В силу ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов?язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім?я виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (постанова Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі ґ3 682/690/16-ц).
Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв?язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Згідно з частиною 7 статті 170 Цивільного Процесуального Кодексу України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
У постанові від 17 квітня 2024 року у справі №750/10188/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. 
Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 тривалий час проживає разом із позивачем у Республіці Польща та перебуває на його повному утриманні. Позивач забезпечує дитині належні умови проживання, харчування, навчання, медичне обслуговування, розвиток та виховання, а також несе всі основні витрати, пов`язані із забезпеченням її потреб.
Отже, після ухвалення судового наказу про стягнення аліментів відбулися істотні зміни обставин, а саме змінилося фактичне місце проживання дитини та особа, яка здійснює її утримання. За таких обставин подальше стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 на користь відповідача не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується з метою аліментного забезпечення дитини.
У зв`язку з викладеним, слід зменшити розмір аліментів, визначений наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2022 року у справі № 676/4869/22, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з 1/2 до 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.
У своїй постанові від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц Верховний Суд виснував, що стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частини п?ятої статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, на підтвердження доводів при зверненні до суду з даним позовом позивач надав належні, допустимі, достатні та достовірні докази, на підставі яких встановлено, що син перебуває на його утриманні, що на погляд суду є підставою для зменшення розміру аліментів.
Таким чином слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що аргументи позивача зайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позов слід задовольнити. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені при звернені до суду у виді судового збору.
Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, визначений наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2022 року у справі № 676/4869/22, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/2 до 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. 
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає та зареєстрована як ВПО: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення виготовлено 02.06.2026.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська