КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/1249/2025
Справа № 379/1097/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Саламашенка Андрія Леонідовича на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 27 листопада 2024 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Згідно з постановою суду, 08 вересня 2024 року о 15 год. 23 хв. у с. Калинове Білоцерківського району Київської області по вул. Молодіжна, 100, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeot 3008», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також вказаною постановою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за вчинення, адміністративних правопорушень, передбачених статтями 185, 173 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю у його діях складу цих адміністративних правопорушень.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат СаламашенкоА.Л. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі в цій частині - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена і не ґрунтується на допустимих доказах, а висновки місцевого суду про вину ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях.
Апелянт стверджує, що 08 вересня 2024 року ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не керував транспортним засобом. Вважає недійсним протокол адміністративного правопорушення, оскільки складений з порушенням закону. 
Захисник стверджує, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння ґрунтується на тому, що він не перебував за кермом автомобіля і в самому автомобілі, а знаходився біля магазину, функцій водія не виконував, а тому вимоги працівників поліції були незаконними.
Скаржник зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги лише покази свідків ОСОБА_2 (матері та сина), які вказували, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння та вів себе неадекватно, однак насправді вказані свідки його обмовили, що вбачається з матеріалів справи. Свідків суд викликав з власної ініціативи.
Крім цього, наявні в матеріалах справи відеозаписи не доводять факту наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд не надав відеозаписам належної оцінки в порушення норм процесуального права.
Захисник звертає увагу, що в матеріалах справи наявний диск з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, проте матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу «відеокамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.
Також судом не враховано, що відеозапис проводився з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділів поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, а саме, з перервами та без повної фіксації, деякі диски взагалі не мали інформації або не відкривалися. Зазначені обставини позбавили можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення під час його складання та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.
Суд порушив принцип безсторонності, фактично перебравши на себе функції обвинувачення, що є неприпустимим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат СаламашенкоА.Л. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 не отримував копію постанови, у зв`язку з чим не зміг подати апеляційну скаргу своєчасно.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що останнє судове засідання було призначене на 27 листопада 2024 року, постанову направлено до Єдиного державного реєстру судових рішень 28 листопада 2024 року, наступного дня після судового засідання, публічний доступ для ознайомлення з постановою забезпечено 02 грудня 2024 року, оскаржувану постанову ОСОБА_1 не отримував, у зв`язку з чим клопотання захисника Саламашенка А.Л. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Таращанського районного суду Київської області від 27 листопада 2024 року слід задовольнити.

В судові засідання, призначені апеляційним судом на 21 березня 2025 року, 25 квітня 2025 року, 23 травня 2025 року, 20 червня 2025 року та 04 липня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 і його захисник Саламашенко А.Л. не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, що не перешкоджає апеляційному перегляду постанови місцевого суду відповідно до статті 294 КУпАП.
Судове засідання, призначене на 21 березня 2025 року, було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Саламашенка А.Л., який повідомив про перебування на лікуванні.
Судове засідання, призначене на 25 квітня 2025 року, було відкладене за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Кожем`яченка В.В., який повідомив про поважну причину неявки - перебування на лікуванні.
Судове засідання, назначене на 23 травня 2025 року, було відкладене за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Кожем`яченка В.В., який просив надати додатково час для ознайомлення з наявним у матеріалах справи відеозаписом подій, виконаним працівниками поліції. 
Про призначення справи до розгляду в судові засідання 20 червня та 04 липня 2025 року захисники ОСОБА_1 - Саламашенко А.Л. та Кожем`яченко В.В. були повідомлені належним чином - шляхом доставки судових повісток до електронного кабінету в системі «Електронний суд» та на електронну пошту, проте в судові засідання не з`явились, причин неявки не повідомили. 
Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Наведені вимоги закону судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам і нормам матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2024 серії ААД № 893247, 08 вересня 2024 року водій ОСОБА_1 о 15:23 год. у с. Калинове Білоцерківського району Київської області по вул. Молодіжна, 100, керував автомобілем «Peugeot 3008», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що такий огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проведення з використанням спеціальних технічних засобів, від підписання акту ОСОБА_1 відмовився (а.с. 6).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 08.09.2024 ОСОБА_1 направлено до Таращанської міської лікарні для огляду на стан алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на місці події поліцейським виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає «дійсності». Огляд в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проведення (а.с. 5).
08 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до командира батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква Білоцерківського району УПП Київської області капітана поліції Миколи Счастливого із заявою, в якій просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки він «на постійній основі керує ТЗ «Peugeot 3008» з номерним знаком НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на зустрічну смугу» (а.с. 7).
Крім цього, 08 вересня 2024 року ОСОБА_4 звернувся до командира батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква Білоцерківського району УПП Київської області капітана поліції Миколи Счастливого із заявою, в якій просив «притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, так як він здійснював керування Пежо 3008 з номерним знаком НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння» (а.с. 8).
З пояснень ОСОБА_3 від 08.09.2024 вбачається, що 08 вересня 2024 року о 15:20 год. 20 хв. за адресою: Білоцерківський район с. Калинове , вул. Таращанська, 19, вона була свідком того, що водій ОСОБА_1 «весь день катається по селі п`яний з порушенням правил дорожнього руху, весь день випиває алкогольні напої біля магазину «Тікич», перевищує швидкість, кричить та матюкається до громадян, викрикуючи все з автомобіля «Peugeot 3008», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після прибуття поліції ОСОБА_1 вийшов із автомобіля і сів пити пиво за адресою: с. Калинове, вул. Таращанська, 19, магазин «Тікич» (а.с. 9).
Згідно з поясненнями ОСОБА_5 від 08.09.2024, 08 вересня 2024 року о 15:10 год. водій ОСОБА_4 , будучи по власних справах неодноразово бачив громадянина ОСОБА_1 в стані сильного алкогольної сп`яніння біля магазину «Тікич» в с. Калинове, вул. Таращанська, 19. Повертаючись на авто 08.09.2024 року приблизно о 16:20 год. разом із матір`ю ОСОБА_3 , були очевидцями, як водій ОСОБА_1 на авто «Peugeot 3008», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху, чим викликав великий стрес у пасажирів та водія. Після цього громадяни викликали поліцію, а водій ОСОБА_1 в стані сильного алкогольного сп`яніння вийшов з автомобіля біля магазину «Тікич», де продовжив пити, чекаючи поліцію (а.с. 10).
У своїх поясненнях від 08.09.2024 ОСОБА_4 вказав, що 08 вересня 2024 року став свідком того, що громадянин ОСОБА_1 всю ніч вживав алкогольні напої біля дому, кричав, «матюкався», погрожував розправою, «справляв нужду на паркан». Після цього свідок бачив ОСОБА_1 на автомобілі «Peugeot 3008» сірого кольору приблизно о 07:40 год. біля магазину «Тікич» в с. Калинове, а після цього - бачив його за кермом вказаного автомобіля (а.с. 11).
Згідно з рапортом поліцейського від 08.09.2024, вбачається, зокрема, що поліцейські прибувши на місце події, зустрілися із заявницею ОСОБА_3 , яка повідомила, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 3008 н.з. НОМЕР_2 у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що тільки приїхав до продуктового магазину та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовляється.
Наявний у матеріалах справи відеозапис нагрудної камери поліцейського свідчить про те, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (02:37 хв.).
Встановивши вищезазначені обставини, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п.п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р.№ 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.09.2024 серії ААД № 893247, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я, відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.
Крім цього, в апеляційній скарзі фактично визнано факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки захисник пояснив, що ця відмова ґрунтувалася на тому, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля і в самому автомобілі, а знаходився біля магазину, функцій водія не виконував, а тому вимоги працівників поліції були незаконними.
Проте доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд відхиляє, оскільки факт керування ОСОБА_1 автомобілем безпосередньо перед початком фіксації адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які підтвердили відповідні показання, будучи допитаними в судовому засіданні судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва, назви та документів апеляційний суд відхиляє, оскільки сторона захисту не довела, яким саме чином наявність чи відсутність відповідних відомостей і документів впливає на достовірність відеозапису з нагрудної камери поліцейського.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що відеозапис проводився з перервами та без повної фіксації суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного перегляду не виявлено, відповідні докази сторона захисту не надала. Водночас, відеозапис узгоджується з іншими доказами, що наявні в матеріалах справи.
Відеозапис доводить факт відмови ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «Peugeot 3008», державний номерний знак НОМЕР_2 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виклик свідків з ініціативи місцевого суду апеляційний суд оцінює як забезпечення повноти, об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи відповідно до ст. 245, 280 КУпАП.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачається.
Перевіривши наявні у справі докази, апеляційний суд вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Таращанського районного суду Київської області від 27 листопада 2024 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно установив фактичні обставини, правильно застосував норми матеріального права з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Саламашенку Андрію Леонідовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Таращанського районного суду Київської області від 27 листопада 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Саламашенка Андрія Леонідовича - залишити без задоволення.
Постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 27 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою 1 статті 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук