Справа № 545/1773/25 
Провадження № 2-др/545/14/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2026 р.  м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Зуб Т.О.,
за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі 545/1773/25 за позовною заявою  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Немченко Віталій Миколайович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову- Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04.06.2026 року стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  витрати на відновлення автомобіля у розмірі 208618 (двісті вісім тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 75 коп. тавитрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 9844 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 64 коп.,втрати по оплаті судового збору у розмірі 2184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 63 коп.; призначене судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу. 
08.06.2026 року від представника позивача ОСОБА_2 ,- адвоката Немченка В.М. надійшла заява з доказами на підтвердження витрат на правничу допомогу.
24.06.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ковжога О.І. надіслав письмові заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу, у яких зазначив, що згідно доданого Договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2024 року у ньому не вказано джерело підвищеної небезпеки, а Доручення не надано, також він укладений на надання правничої допомоги та представництво Карасьової Я.В.: в Ленінському районному суді м. Полтави, в Полтавському районному суді Полтавської області, в Полтавському апеляційному суді, в Касаційному цивільному суді Верховного суду та будь-яких інших судах у справах, що будуть стосуватися порушених прав Клієнта. Водночас Додаток до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2024 від 20.02.2025 року не наданий, в якому визначений розмір та умови оплати гонорару (винагороди) Адвокату за здійснення представництва Клієнта в Ленінському районному суді м. Полтави, в Полтавському районному суді Полтавської області, в Полтавському апеляційному суді, в Касаційному цивільному суді Верховного суду та будь-яких інших судах у справах, що будуть стосуватися порушених прав Клієнта. Наданий Додатку № 3 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2024 від 20.02.2025 року, що дає підстави вважати про існування інших Додатків до вказаного Договору. Не відомо, який розмір гонорару (винагороди) визначений та які умови його оплати за надання правничої допомоги по Договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2024.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заперечення свого представника з викладених підстав.
Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Немченко В.М. надіслав заяву про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення у його відсутність.
Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04.06.2026 року стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  витрати на відновлення автомобіля у розмірі 208618 (двісті вісім тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 75 коп. тавитрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 9844 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 64 коп.,втрати по оплаті судового збору у розмірі 2184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 63 коп.; призначене судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу. 
Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України призначене судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу.
08.06.2026 року представником позивача ОСОБА_2 ,- адвокатом Немченком В.М. надана заява з доказами на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. (т. 2 а.с. 64-65, 66-74).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із частотною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Згідно із частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 суд виходить з наступного.
Так, згідно п. 3 договору про надання професійної правничої допомоги від 29.11.2024 року (т. 2 а.с. 67-68) за правову допомогу клієнт сплачує адвокату договірну винагороду (гонорар), розмір якого складає згідно п. 1 Додаткової угоди від 20.02.2025 року- 25000,00 грн. (а.с. 73). Вказану суму ОСОБА_2 було сплачено 03.03.2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією № @PL355616 від 03.03.2025 року (а.с. 72).
Суд звертає увагу, що у додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК Україна.
У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача суд також бере до уваги правові висновки, висловлені Верховним Судом у постановах від 20.05.2020 у справі № 240/3888/19 та від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18 про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи вищенаведене, суд, оцінюючи співмірність витрат зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, вважає, що стягненню на користь ОСОБА_2 підлягають витрати на правничу допомогу сумі 20000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 270 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Немченко Віталій Миколайович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову- Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати з правничої допомоги у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	Т. О.  Зуб