ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 758/1358/26 Суддя (судді) першої інстанції: Войтенко Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Попової О.Г., суддів: Говоруна О.В., Чуприни О.В. розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 27.03.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
20.01.2026 ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовом до Департаменту патрульної поліції (надалі по тексту також - відповідач) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕНА № 6507212 та кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27.03.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив із того, що дії позивача по вчиненню правопорушення мали місце та мають склад правопорушення, зазначеного у постанові. Вчинення правопорушення позивачем підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського № 475823. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Зазначає, що посилання на відеозапис з боді-камери є недостатнім для підтвердження вини позивача, оскільки такий запис фіксує лише стан автомобіля після його зупинки, але не доводить коли саме виникла відсутність підсвітки номерного знака, чи існувала вона до початку руху, чи знав позивач про неї під час руху та чи мав можливість своєчасно її виявити. Із запису з нагрудної камери поліцейського № 475823 "export-d5vrw.mp4" видно, що підсвітка номерного знаку на відео відсутня у зв`язку із вимкненням режиму освітлення після зупинки транспортного засобу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2026 відкрито апеляційне провадження, витребувано матеріали адміністративної справи із Подільського районного суду міста Києва.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2026 призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. 
Від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на апеляційну скаргу. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, рішення суду першої інстанції винесено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи. На думку відповідача, судом вірно застосовано норми процесуального і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму судовому рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи. У відзиві відповідач наголошує, що за наявності факту керування позивачем транспортним засобом Ford Fusion державний номер НОМЕР_1 , що рухається в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та наявності правової норми, яка передбачає відповідальність за подібні дії, наявності умислу у формі необережності при вчиненні такого діяння, у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Відтак, дії працівника поліції, на момент винесення оскаржуваної постанови були об`єктивними та такими, що відповідали вимогам чинного законодавства.
Вказує, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного реєстратора Motorola VB 400 із серійним номером 475823, який здійснював безперервну фіксацію обставин події.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13.01.2026 позивач на автомобілі Ford Fusion державний номер НОМЕР_2 разом із ОСОБА_2 , яка є власником цього автомобіля (надалі по тексту також - власник) поверталися до Києва з Республіки Польща. Вони в`їхали на територію України через міжнародний пункт пропуску державний кордон "Устилуг" та рухалися у напрямку Києва по міжнародній автомобільній дорозі М-07. За містом Коростень, їх автомобіль зупинив інспектор 2 взводу 3 роти 1 батальйону полку Управління патрульної поліції в Житомирський області старший лейтенант поліції Пакляченко Сергій Володимирович (далі - відповідач або інспектор).
Інспектор виніс постанову серії ЕНА № 6507212 від 13.01.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за керування транспортним засобом, в якого не працювала підсвітка номерного знаку в темний час доби. 
Порушення зафіксоване у відеозаписах з відео-реєстратора нагрудної камери поліцейського - відео з камери № 475823 (а.с. 29).
Дослідивши відеозапис, суд встановив, що на 02 хвилині 06 секунді можна побачити, що номерний знак не підсвічувався. На 02 хвилині 29 секунді інспектор разом з позивачем підійшли до багажника автомобіля та пересвідчилися, що підсвітка не працює.
У зв`язку з такими обставинами, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 190 грн.
Вважаючи оскаржувану постанову протиправною позивач звернувся з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126 Кодексу.
Частиною 2 ст. 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до підпункту п. 2.9.в. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака, або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначено "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" від 07.11.2015 за № 1395 (надалі по тексту також - Інструкція № 1395).
Відповідно до ч. 4 Розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
За нормою ч. 2 Розділу ІІІ Інструкції № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Частинами 9 та 10 Розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частинами 1 та 2 розділу ІV Інструкції № 1395 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
Частиною 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (пункт 1 частини 1 статті 40 Закону № України "Про Національну поліцію").
Окрім цього, згідно абзацу 7 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Пунктом 3 розділу VІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.
Під час здійснення контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейському забороняється безпосередньо втручатися в складові частини транспортного засобу, які перевіряються, а саме частково або повністю розбирати, регулювати або замінювати їх.
Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності технічної можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина 1 статті 74 КАС України).
Як слідує з пункту 1 частини 2 статті 72 КАС України, до різновидів доказів віднесено, зокрема, електронні докази, котрими, у розумінні частини 1 статті 99 Кодексу, є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, які мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Тобто, сутнісний зміст поняття електронного доказу включає в себе будь-яку інформацію в цифровій формі, що має значення для розгляду справи.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до частини 2 статті 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів і можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (частина 3 статті 283 КУпАП).
Суд наголошує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.
Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Матеріалами справи підтверджено, що у пункті 7 постанови № 6507212 від 13.01.2026, іменованої "До постанови додаються" не вказано інформацію про технічний засіб, яким здійснювалась фіксація адміністративного правопорушення.
До матеріалів адміністративної справи долучено технічний носій "CD-диск" із записом з нагрудної камери поліцейського № 475823, проте вказане не нівелює імперативних приписів частини 3 статті 283 КУпАП, за якими до обов`язків відповідача віднесено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
На підставі викладеного колегія суддів констатує про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем підпункту 2.9.в. Правил дорожнього руху, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення, зважаючи на відсутність в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дану відеофіксацію.
Зазначене узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду у постановах від 24.01.2019 у справі №428/2769/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, від 19.02.2020 у справі №524/1284/17, від 08.04.2020 у справі № 337/346/17.
Отже, беручи до уваги вказане, суд апеляційної інстанції зауважує, що уповноваженими особами на складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не здійснено всіх достатніх та необхідних дій щодо належного фіксування факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд першої інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи, зокрема дотриманню поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно і заповненню самої постанови у відповідності до вимог чинного законодавства.
З урахуванням встановлених у справі обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта щодо порушення вимог порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а оскаржувана постанова серії ЕНА № 650712 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП прийнята з порушенням порядку та вимог, передбачених чинним законодавством.
Отже, при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного по суті вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 27.03.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 27.03.2026 у справі № 758/1358/26 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 6507212 від 13.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Попова О.Г.

Суддя Говорун О.В.

Суддя Чуприна О.В.