ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року	Львів	Справа № 300/5306/24 пров. № А/857/37676/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Матковської З.М., Онишкевича Т.
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року (головуючий суддя: Скільський І.І., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 , 03.07.2024, звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 091630002189 від 07.05.2024 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 з 30.04.2024 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, зарахувавши ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 06.07.1982 по 31.12.1987 в облконторі Будбанку м. Івано-Франківська, а також період роботи з 02.01.1988 по 31.12.1990 в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанку, та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця у розмірі 60% від заробітку зазначеного у довідці № 662/06-20 від 29.04.2024, з урахуванням виплачених сум. 
В обґрунтування позову зазначає, що 30.04.2024 ВІН звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення його на пенсію за віком згідно з нормами Закону України «Про державну службу». Однак, рішенням ГУ ПФУ в Харківській області № 091630002189 від 07.05.2024 позивачу відмовлено у переведені на пенсію за віком згідно з нормами Закону України «Про державну службу», у зв`язку із відсутністю станом на момент набрання чинності Законом № 889-VІІІ стажу роботи на посаді державної служби. За доводами представника позивача при прийнятті оскаржуваного рішення пенсійним органом протиправно не враховано позивачу до стажу державної служби періоди роботи з 06.07.1982 по 31.12.1987 у облконторі Будбанку м. Івано-Франківська, а також період роботи з 02.01.1988 по 31.12.1990 в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанку. З даного приводу зазначила, що додатком до Порядку обчислення стажу державної служби № 283, Переліком державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, зокрема: Держбанк СРСР, Зовнішекономбанк СРСР, Будбанк СРСР, Промбудбанк СРСР, Агропромбанк СРСР, Житлосоцбанк СРСР, Ощадний банк СРСР, їх республіканські банки (контори),крайові, обласні(міські) управління, а також міські і районні відділення. Згідно загальносоюзного класифікатора посад службовців, затвердженим постановою Держкомітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 № 016 (чинного станом на час роботи позивача у облконторі Будбанку м. Івано-Франківська, а також в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанку), посада «інженер» віднесена до категорії «спеціаліст». Зважаючи на наведене спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 091630002189 від 07.05.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести з 30.04.2024 ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», зарахувавши ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 06.07.1982 по 31.12.1987 в облконторі Будбанку м. Івано-Франківська, а також з 02.01.1988 по 31.12.1990 в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанку. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що оскільки станом на 01.05.2016 у позивача відсутній стаж державного службовця 10 років, який надає йому право на призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу», тому ГУ ПФУ в Харківській області правомірно прийнято рішення про відмову позивачеві у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Також відповідач зазначив, що згідно загальносоюзного класифікатора посад службовців, затвердженого постановою Держкомітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 №016 посада інженер №22177 віднесена до категорії посад «службовців». В інформаційному блоці класифікатора посад службовців зазначено три позиції: керівники, спеціалісти та інші службовці. Враховуючи наведене періоди роботи позивача з 06.07.1982 по 31.12.1987 у облконторі Будбанку м.Івано-Франківська на посаді інженера та старшого інженера технічного відділу, а також з 02.01.1988 по 31.12.1990 в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанкуна посаді старшого інженера відділу інженерно-технічного контролю не підлягають зарахуванню до стажу державної служби. 
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами справи.
Позивач, 30.04.2024 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про призначення/перерахунок пенсії за віком за нормами Закону України «Про державну службу».
Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 07.05.2024 прийнято рішення № 091630002189 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з тих підстав, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж на посадах державної служби. Стаж роботи ОСОБА_1 на посадах державної служби станом на 01.05.2016 становить 6 років 11 місяців 22 дня (а.с. 20).
Не погоджуючись з таким рішенням ГУ ПФУ в Харківській області, позивач, через уповноваженого представника, звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивача з 06.07.1982 по 31.12.1987 у облконторі Будбанку м. Івано-Франківська на посаді інженера та старшого інженера технічного відділу, а також з 02.01.1988 по 31.12.1990 в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанку на посаді старшого інженера відділу інженерно-технічного контролю підлягають зарахуванню до стажу державної служби
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, позивачем не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ. З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, яким визначено нові правові та організаційні засади державної служби, у тому числі порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.
За змістом статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 Закон № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, яка підлягає застосуванню до осіб, визначених пунктами 10 і 12 цього розділу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до пункту 10 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на відповідних посадах, зберігають право на призначення пенсії за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб із 20-річним стажем державної служби.
Водночас пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII передбачено, що особи, які станом на 01.05.2016 мали не менш як 20 років стажу державної служби, зберігають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ незалежно від того, чи працювали вони на державній службі на вказану дату.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що право на пенсію державних службовців мають чоловіки після досягнення 62 років та жінки після досягнення пенсійного віку, встановленого законом, за наявності необхідного страхового стажу, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, якщо особа на час досягнення відповідного віку працювала на державній службі, або не менш як 20 років такого стажу незалежно від місця роботи. Розмір пенсії становить 60 відсотків відповідної заробітної плати.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 стажу державної служби у визначених законом межах (10 або 20 років) така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, встановленому для осіб із 20-річним стажем державної служби. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18.
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що відповідно до статті 25 Закону № 3723-ХІІ визначено класифікацію посад державних службовців та передбачено, що віднесення нових посад до відповідних категорій здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 8 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється відповідно до законодавства, чинного на той час.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції виходить з необхідності застосування Порядку обчислення стажу державної служби № 283 (у редакції, чинній до 01.05.2016), згідно з пунктом 2 якого до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та СРСР.
Відповідно до додатку до зазначеного Порядку до таких органів, зокрема, віднесено Будбанк СРСР та Житлосоцбанк СРСР, їх республіканські, обласні та інші структурні підрозділи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з записами трудової книжки позивач працював у період з 06.07.1982 по 31.12.1987 в обласній конторі Будбанку м. Івано-Франківська на посадах інженера та старшого інженера технічного відділу, а також з 02.01.1988 по 31.12.1990 — в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанку на посаді старшого інженера відділу інженерно-технічного контролю.
Також, у період роботи позивача на вказаних посадах діяв Загальносоюзний класифікатор професій, посад та тарифних розрядів, затверджений Постановою Державного комітету СРСР по стандартам 27.08.1986 № 016, відповідно до якого, класифікатором були встановлені наступні категорії посад: 1- керівники, 2-спеціалісти, 3-інші службовці. При цьому, для посади «інженер», «старший інженер» встановлено позначку « 2» у графі «код категорії», тобто посада інженера та старшого інженера відноситься до категорії спеціалістів.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що займані позивачем посади відносяться до категорії спеціалістів державних органів у розумінні Порядку № 283, а відповідні періоди роботи підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
Таким чином, періоди роботи позивача з 06.07.1982 по 31.12.1987 та з 02.01.1988 по 31.12.1990 підлягають включенню до стажу державної служби відповідно до вимог чинного на той час законодавства.
З урахуванням встановлених обставин справи, наданої правової оцінки доказам та правильного застосування норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стаж державної служби позивача становив 6 років 11 місяців 22 дні. Водночас, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції щодо необхідності зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача з 06.07.1982 по 31.12.1987 та з 02.01.1988 по 31.12.1990, загальний стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016 перевищує 10 років.
Отже, позивач підпадає під дію пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу державної служби.
Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що на час звернення до органу Пенсійного фонду України позивач досяг необхідного віку та мав достатній страховий стаж, передбачений законодавством для призначення пенсії за віком.
За таких обставин, враховуючи наявність у позивача необхідного страхового стажу, досягнення встановленого законом пенсійного віку, а також наявність станом на 01.05.2016 стажу державної служби у визначеному законом обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».
Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 091630002189 від 07.05.2024 про відмову у призначенні пенсії є протиправним, оскільки прийняте з порушенням вимог чинного законодавства та без належного врахування всіх обставин справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що задля ефективного відновлення порушеного права позивача, необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 091630002189 від 07.05.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести з 30.04.2024 ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», зарахувавши ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 06.07.1982 по 31.12.1987 в облконторі Будбанку м. Івано-Франківська, а також з 02.01.1988 по 31.12.1990 в Івано-Франківському обласному управлінні Житлосоцбанку.
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 091630002189 від 07.05.2024 відмовлено у переведенні ОСОБА_1 з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», однак в резолютивній частині оскаржуваного рішення визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 091630002189 від 07.05.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Однак, вказана обставини не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки може бути вирішена судом першої інстанції в порядку ст. 253 КАС України, шляхом постановлення ухвали про виправлення описки.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у справі № 300/5306/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	Т. В. Онишкевич