Справа № 931/710/25
Провадження № 1-кп/931/33/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року сел. Локачі 
Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12025030510000539 від 06.07.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Губин Володимирського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого водієм ТзОВ «Володимир-Волинський хлібозавод», пенсіонера, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

05 липня 2025 року орієнтовно о 23 год. 52 хв. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Vivaro», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним другорядною дорогою с. Губин Володимирського району Волинської області, в напрямку головної дороги Н-22, сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3, 2.9, 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила), допустив неуважність та не надав дорогу автомобілю марки «Jeep Cherokee», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , котрий рухався вказаною головною дорогою в напрямку міста Володимир Волинської області та в подальшому допустив зіткнення з вказаним автомобілем.
Отже, водій ОСОБА_4 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пасажиру автомобіля марки «Jeep Cherokee», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої фаланги 3 пальця лівої кисті, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я та не були небезпечними для життя в момент заподіяння.
Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме:.
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган;
п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 
п. 2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, за вказаних обставин місця та часу, вчинив дане кримінальне правопорушення. У вчиненому розкаявся, зазначив, що на даний час потерпілому збитки відшкодовані. Просить його суворо не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами, позаяк такий випадок з ним стався вперше, він працює на посаді водія, вказане позбавить його стабільного доходу, необхідного для забезпечення сім`ї, а також таке право потрібне йому у зв`язку з перебуванням на його утриманні матері, яка хворіє, також він має внука, який є особою з інвалідністю І групи.
У судовому засіданні 27.05.2026 року потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що внаслідок ДТП, що відбулася з вини обвинуваченого, йому було завдано тілесних ушкоджень, а також механічні ушкодження отримав автомобіль під його керуванням, що мав бути переданий на потреби ЗСУ. На даний час він претензій до обвинуваченого не має, завдана шкода відшкодована, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
28.05.2026 року від представника потерпілого надійшла заява про подальший розгляд кримінального провадження без його участі та участі потерпілого. Зазначає, що потерпілий не наполягає на призначенні обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі. 
Ухвалою суду від 27.05.2026 року цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в розмірі 300 000 грн, залишено без розгляду, за заявою потерпілого. 
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, а також враховуючи думку учасників справи, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України і він повинен нести відповідальність за даною статтею.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що підтверджується визнанням ним своєї вини в ході судового розгляду справи, добровільне відшкодування завданої шкоди. 
В обвинувальному акті зазначено обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, якщо обставина, наведена у ч. 1 ст. 67 КК України, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як обтяжуючу покарання обставину.
Таким чином, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що обтяжує покарання слід виключити з обвинувачення, відтак суд не вбачає жодної з передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 .
Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.к.п.1 том 2), одружений, офіційно працевлаштований, є військовим пенсіонером, має на утриманні неповнолітнього сина та матір, яка хворіє та потребує постійного догляду, також має внука, який є особою з інвалідністю, за місцем проживання та за місцем роботи у ТзОВ "Володимир-Волинський хлібозавод" характеризується позитивно (а.к.п. 188-204 том 1, 5 том 2), згідно з зверненням ТзОВ "Володимир-Волинський хлібозавод" з місця роботи просять врахувати позитивну характеристику обвинуваченого, відношення до праці та не позбавляти його права керувати транспортними засобами (а.к.п.237, 238 том 1), те, що обвинувачений на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п.4 том 2), наявність обставин, що пом`якшують його покарання, а також відсутність обтяжуючих обставин, відшкодування потерпілому завданої шкоди, а також позицію останнього, який не має до обвинуваченого претензій майнового та морального характеру, що підтверджується розпискою (а.к.п.205 том 1) та не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги, що обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, наявність кількох вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нетяжкого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
При цьому суд також враховує, що ОСОБА_4 , хоча і відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому, однак він обвинувачується в грубому порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також враховуючи характер і ступінь небезпеки скоєного злочину, суд не вбачає підстав для не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами в порядку ст. 69 КК України, ніж передбачено ч. 1 ст. 286-1 КК України, про що було заявлено стороною захисту, та про що клопотало ТзОВ «Володимир-Волинський хлібозавод».
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання - відсутні.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 08.07.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025030510000539 від 06.07.2025 року, на транспортний засіб - автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , необхідно скасувати.
Судові витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз у справі в розмірі 7131,20 грн та 7131,20 грн, всього на суму 14262,40 грн, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 08.07.2025 року, на транспортний засіб - автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ,  - скасувати.
Речові докази: - автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику для зберігання транспортних засобів в сел. Іваничі по вул. Перемоги,  - повернути власнику ОСОБА_4 .
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових інженерно-транспортних експертиз у справі, у загальному розмірі 14262 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) грн 40 коп.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1