ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/186/26 	

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянув матеріали заяви від 08.06.2026 б/н Компанії ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща) про ухвалення додаткового рішення в справі
за позовом Компанії ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща), 
вул. Проста 70, м. Варшава, країна Польща, 00-838;
представник позивача Білокур Віталій Вікторович,
вул. Саксаганського, буд. 121, офіс 2, м. Київ, 01032;
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Техком АВ”,
вул. Ціолковського, 41, м. Чернігів, 14001;
предмет спору: про розірвання контракту від 17.09.2024 № ТЕН 17/09/24; стягнення заборгованості в сумі 6 329,87 євро.

без повідомлення (виклику) сторін

УСТАНОВИВ:
01.06.2026, суд ухвалив рішення в справі № 927/186/26, яким позов задовольнив частково; присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Техком АВ” на користь Компанії ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща): попередню оплату в сумі 5980,00 євро, 3% річних у сумі 53 євро 57 євроцентів та судовий збір у сумі 125 євро 16 євроцентів; розірвав у судовому порядку контракт від 17.09.2024 № ТЕН 17/09/24 укладений між Компанією ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща) (реєстраційний номер 015574821) та ТОВ “Техком АВ” (код ЄДРПОУ 36931600); в іншій частині позову відмовив.
Суд, на момент ухвалення судового рішення, не вирішив питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу позивача, розмір яких визначений в позовній заяві у сумі 840,00 євро.
08.06.2026, від позивача, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в справі щодо розподілу між сторонами витрат позивача на професійну правничу допомогу в справі у сумі 840,00 євро; докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ним подані до суду разом з позовом, зокрема: договір про надання правової допомоги від 17.02.2026 № 17/02; проформа / рахунок від 17.02.2026 № 17/02; виписка по банківському рахунку позивача, сформована на 23.02.2026; ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 2143711, виданий 17.02.2026 адвокату Білокур Віталію Вікторовичу; додатково до заяви долучив акт приймання-передачі наданих послуг від 04.02.2026 б/н на суму 840,00 євро, складений сторонами на виконання договору від 17.02.2026 № 17/02.
Суд прийняв до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в справі, що подана з дотримання вимог частини 8 статті 129, статей 169, 170, частини 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України); встановив відповідачу строк не пізніше 15.06.2026, для подачі до суду письмових заперечень (в разі наявності) відносно розміру судових витрат у цій справі, заявлених позивачем до відшкодування (ухвала від 10.06.2026).
За частинами 1 – 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За частиною 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 2 статті 126 цього Кодексу передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 3 статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору про надання правової допомоги від 17.02.2026 № 17/02, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Летрадо» та Компанією ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща) (клієнт), Адвокатське об`єднання за дорученням клієнта, взяло на себе зобов`язання надати правову допомогу з погоджених правових питань в обсязі згідно з п. 5.1., а клієнт, у свою чергу, прийняти надану правову допомогу та оплатити гонорар за її надання на умовах та в порядку, визначених цим договором.
Виходячи з умов пунктів 3.1., 3.8., 4.1., 5.1. договору, адвокатське об`єднання зобов`язалось надати наступну правничу допомогу клієнту: підготовка позову до ТОВ «Техком АВ» про стягнення основної суми заборгованості за контрактом № ТЕН 17/09/24 від 17.09.2024, 3% річних, інфляційних втрат та про розірвання контракту; представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції за вказаним позовом; підготовка інших процесуальних документів, необхідних для розгляду справи в суді першої інстанції, вчинення інших процесуальних дій в суді першої інстанції, що будуть сприяти успішному наданню правничої допомоги за цим договором та досягнення мети його укладення.
За правничу допомогу, обсяг якої узгоджений сторонами в п. 5.1., клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 840,00 євро за курсом НБУ на дату оплати протягом трьох робочих днів з дати укладення договору (фіксований розмір). При збільшенні обсягів надання правничої допомоги, за розділом 5 цього договору, розмір гонорару може змінюватись або уточнюватись, за письмовою домовленістю сторін. 
Після надання послуг, зазначених у п. 5.1. договору, адвокатське об`єднання надає клієнту акт про надання правової допомоги, оформлений відповідно до прийнятої форми обліку і вимог чинного законодавства. 
Сторонами, 04.06.2026, на виконання наведених умов договору від 17.02.2026 № 17/02, складений акт приймання-передачі наданих послуг, за яким правнича допомога по вказаному договору надана адвокатським об`єднанням у повному обсязі, вартість наданих послуг в гривневому еквіваленті складає 840,00 євро за курсом НБУ на дату оплати. 
Послуги на правничу допомогу за цим договором повністю оплачені позивачем, станом на 23.02.2026, про що до матеріалів справи долучено виписку по рахунку Компанії ANWA Sp. z o.o., підстава платежу: інвойс (проформа) від 17.02.2026 №17/02, за надання адвокатських послуг за договором від 17.02.2026 № 17/02.
Адвокат Білокур В.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000471, видане на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 17.04.2019 № 4), Адвокатське об`єднання «Летрадо», представляв інтереси Компанії ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща) в цій справі на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 2143711, виданого 17.02.2026.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема, як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин 2, 3 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України, за змістом яких сторони мають подати до суду докази на підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру. Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.
За змістом п. 1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 висловлена правова позиція, що домовленість про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такою, що склалась між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та значенням для сторін.
За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України.
Частинами 5, 6 даної статті передбачено, що в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач не заперечив проти заявленого позивачем розміру судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами, за результатами вирішення спору в судовому порядку.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях: від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 – 36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах: від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної в них інформації. 
Зокрема, чи відповідають зазначені в документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та в сукупності відповідати вимогам статей 75 – 79 ГПК України.
Матеріалами справи підтверджується, що під час судового розгляду даної справи адвокатом Білокур В.В. фактично надана наступна правова допомога, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності (частина 4 статті 129 ГПК України), розумності та обґрунтованості: підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики, подача до суду позову та заяви про ухвалення додатково рішення про розподіл судових витрат.
За висновком суду, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в цій справі 840,00 євро (фіксована сума), не відповідає критеріям розумності в порівнянні до обсягу фактично наданої правничої допомоги в цій справі (перелік послуг наведений вище), позаяк, спір розглянутий за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судових засідань.
Суд, беручи ступінь складності справи, ціну позову (6 329,87 євро), характер та обсяг наданих адвокатом послуг, керуючись п. 3 частини 4 та частиною 5 статті 129 ГПК України, вирішив покласти на відповідача відшкодування судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 євро, виходячи з критеріїв розумності, співмірності та пропорційності задоволеним вимогам.
Чинне законодавство не містить заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі про надання правової допомоги від 17.02.2026 № 17/02, укладеного нерезидентом України, Компанією ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 244 ГПК України, господарський суд 

УХВАЛИВ:
1. Задовольнити частково заяву Компанії ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща) від 08.06.2026 б/н про ухвалення додаткового рішення в справі про розподіл витрат на правничу допомогу.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Техком АВ” (код ЄДРПОУ 36931600; вул. Ціолковського, 41, м. Чернігів, Чернігівська область, 14001) на користь Компанії ANWA Sp. z o.o. (Республіка Польща) (реєстраційний номер 015574821) (NIP 5262735219) (00-838, Warszawa, ul Prosta, 70) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 євро.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. У іншій частині заяви, відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко