УХВАЛА

22 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/9871/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Антимонопольного комітету України (далі - АМК, відповідач, скаржник) 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2026

у справі за позовом Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Виконавчий орган КМР, позивач)
до АМК, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «АК «Київводоканал»,
про визнання недійсним рішення від 24.06.2025 № 7-р/тк,

ВСТАНОВИВ:

АМК 02.06.2026 (згідно з відмітками на поштовому конверті) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2026 (повний текст постанови складено 14.05.2026) у справі №910/9871/25, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Крім того, скаржник у касаційній скарзі просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2026 для розгляду касаційної скарги у справі №910/9871/25 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. (головуючої), суддів Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У поданій касаційній скарзі АМК визначає підстави касаційного оскарження із посиланням на:
пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції застосував норму статті 86 ГПК України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 904/4227/20, від 06.09.2022 у справі № 910/2352/21;
пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною першою, третьою статті 310 цього Кодексу, а саме - суд не дослідив зібрані у справі № 910/9871/25 докази;
пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України стосовно відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми пункту 4 розділу І Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.01.2018 №56/31508, в частині необхідності доказування факту розроблення виконавцем місцевих правил приймання належними доказами при притягненні до відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон);
пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції застосував норми: статті 75 ГПК України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2025 у справі № 802/52/18-а, від 23.08.2022 у справі № 910/6459/21; статті 74 ГПК України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 902/1511/23;
пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України апеляційний господарський суд застосував норму статті 42 Закону без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 910/19008/21, від 03.12.2024 у справі № 916/5677/23, від 15.07.2025 у справі № 910/2415/24 в частині необхідності з`ясування обставин наявності / відсутності об`єктивних і поважних причин, що пов`язані безпосередньо із розглядом справи органом Комітету, зокрема, складність справи, поведінка сторін (відповідачів антимонопольної справи), дії / бездіяльність відповідних державних органів, у тому числі й органів Комітету, зокрема щодо обґрунтованості розгляду антимонопольної справи у розумний строк; впливу прийняття рішення Комітету на права позивача, у тому числі, майнові; реалізації позивачем права на ефективний захист у межах антимонопольної справи з урахуванням того, чи не було надмірним тягарем для позивача реалізація такого права у такий строк;
пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми абзаців 1, 2 частини першої статті 42 Закону у справах про притягнення органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю до відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 7 статті 50, статтею 17 Закону, у вигляді легітимації порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Касаційна скарга АМК подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України. 
Від Виконавчого органу КМР 09.06.2026 через Електронний суд надійшло заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою АМК на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2026 у справі №910/9871/25, у якому просить повернути касаційну скаргу АМК, оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України і не містить чіткого обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення.
Суд, перевіривши заперечення Виконавчого органу КМР проти відкриття касаційного провадження у справі №910/9871/25, зазначає про те, що заперечення фактично зводиться до незгоди з підставами касаційного оскарження та доводами касаційної скарги, однак не містить підстав для застосування положень ГПК України щодо повернення касаційної скарги, при цьому можуть бути викладені у відзиві на касаційну скаргу.
Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.
Щодо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 12.05.2026 (повний текст її складено 14.05.2026), а, отже, кінцевою датою подання касаційної скарги є 03.06.2026. 
Із касаційною скаргою АМК звернулося до Верховного Суду (засобами поштового зв`язку) 02.06.2026, тобто в межах строку встановленого частиною першою статті 288 ГПК України, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи №910/9871/25, з огляду на технічний стан функціонування та наповнення Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи. 
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 294, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №910/9871/25 за касаційною скаргою Антимонопольного комітету України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2026.
2. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 14 липня 2026 року о 13:20 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. №302.
3. Інший учасник справи має право подати відзив на касаційну скаргу до 07 липня 2026 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання / подання процесуальних документів через Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами або у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення. 
4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Суд роз`яснює, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду, враховуючи наявність у Суду технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції та/або з урахуванням воєнного стану, сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
5. Витребувати матеріали справи №910/9871/25 Господарського суду міста Києва за позовом Виконавчого органу Київської міської ради до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «АК «Київводоканал», про визнання недійсним рішення від 24.06.2025 № 7-р/тк.
6. Копії ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов