Справа № 127/39108/25
Провадження № 2/127/9292/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026  Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
за участю представника позивача Федоренко П.П.,
представника відповідача Чуй В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участі третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Вінницької філії Товарної Біржи «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-
встановив:
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Вінницької міської ради, третя особа без самостійних вимог — Вінницька філія товарної біржі «Українська біржа нерухомості», про визнання дійсним біржового контракту №1217 про купівлю-продаж нерухомого майна від 18.12.1996 року та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що вона є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . 
Позивач зазначила, що за життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів їй зазначену квартиру, право власності на яку набув на підставі біржового контракту №1217 від 18.12.1996 року, укладеного на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Вказувала, що право власності спадкодавця на квартиру зареєстроване у встановленому порядку, що підтверджується довідкою БТІ, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом. Після смерті батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою нотаріуса від 04.09.2025 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, у зв`язку з чим позивач просила суд визнати зазначений договір дійсним та визнати за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримала за обставин, викладених в позові, просить суд його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_5 при винесенні рішення покладається на думку суду.
Третя особа в судове засідання не з"явилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином.
Суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 ( а.с.12).
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » ( а.с.13).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого відкрилася спадщина ( а.с.14).
Як убачається із заповіту, посвідченого у встановленому законом порядку, спадкодавець заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_8 ( а.с.80).
ОСОБА_8 в рамках спадкової справи було подано заяву про відмову від належної йому частки на спадщину за даним заповітом на користь ОСОБА_1 ( а.с.78).
В рамках спадкової справи ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття даної спадщини ( а.с.75).
Судом встановлено, що право власності на спірну квартиру спадкодавець набув на підставі біржового контракту №1217 про купівлю-продаж нерухомого майна від 18.12.1996 року, укладеного на Українській біржі нерухомості між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем ( а.с.15-17).
Вказаний договір зареєстрований у Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації, що підтверджується довідкою КП «ВМБТІ» №2225 від 01.05.2023 року, згідно з якою право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 273863420520, номер запису речового права 50370670. Також належність спірного майна спадкодавцю підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом на квартиру ( а.с.18-22).
Із матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця позивач звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса від 04.09.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане майно ( а.с.23).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, застосовуються положення законодавства, що діяло на момент виникнення таких правовідносин. 
Оскільки спірний договір укладений 18.12.1996 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року та Закону України «Про товарну біржу» у редакції, чинній на момент укладення договору.
Зі статтею 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець — прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР було передбачено нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу житлових будинків (квартир), якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Водночас статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» у редакції, чинній на момент укладення договору, визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Із наданого суду біржового контракту №1217 від 18.12.1996 року вбачається, що сторони погодили всі істотні умови договору, визначили предмет договору, його вартість, права та обов`язки сторін, а також фактично виконали умови правочину, оскільки квартира була передана покупцю, а право власності останнього зареєстроване органом БТІ ще у 1997 році.
Частиною другою статті 47 ЦК УРСР передбачено, що якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від такого посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.
Суд враховує, що спірний договір фактично виконаний сторонами, право власності покупця було зареєстровано компетентним органом, а протягом тривалого часу договір ніким не оспорювався та не визнавався недійсним. Відсутність нотаріального посвідчення договору за наведених обставин не може бути безумовною підставою для позбавлення спадкоємця можливості оформити спадкові права.
Відповідно до статей 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від померлої особи до спадкоємців, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до статей 316, 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власнику належать права володіння, користування та розпорядження належним йому майном.
Змістом статті 392 ЦК України власник майна або особа, яка вважає себе власником, має право пред`явити позов про визнання права власності, зокрема у разі втрати документа, який посвідчує таке право, або неможливості реалізувати своє право в інший спосіб.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності відповідно до вимог статей 76–81, 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено факт укладення та виконання біржового контракту №1217 від 18.12.1996 року, належність спірного нерухомого майна спадкодавцю, прийняття позивачем спадщини та наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 57, 58 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст. ст. 45, 47, 128, 224, 227 ЦК УРСР, ст. ст. 5, 182, 220, 316, 317, 321, 328, 392, 1216-1218, 1222, 1223 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:

Позовну заяву – задовольнити.
Визнати біржовий контракт № НОМЕР_4 про купівлю-продаж нерухомості від 18.12.1996р., а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м., житловою площею 30,6 кв.м., укладений на торгах Вінницької філії Української біржи нерухомості «Товарна Біржа» між учасником торгів нерухомістю: ОСОБА_3 , який продав, та ОСОБА_2 , який купив, що зареєстрований в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за реєстровим номером 599/26543 у реєстровій книзі 278 на сторінці 104- дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м., житловою площею 30.6 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 13.05.2026 року

Суддя: