15.05.2026 
Справа № 482/1075/25 
Номер провадження 2/482/804/2025 

РІШЕННЯ
Іменем України

15 травня 2026 року місто Нова Одеса 

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., представника позивача Синиченко Д.В., представника відповідача Дмитренка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 3215074, укладеного 02.09.2021 року між відповідачкою і товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 15 днів, з можливістю пролонгації на 60 днів, та сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1000,00 грн. та процентів за користування кредитом, а також за договором позики № 77559243, укладеного 02.09.2021 року між відповідачкою та товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2001,00 грн., строком на 14 днів, з можливістю пролонгації до 90 днів та сплатою процентів за користування кредитом.
Вказує, що 29.11.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29/11/102, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 3215074 від 02.09.2021 року.
10.03.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 3215074 від 02.09.2021 року.
Також, 27.01.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 77559243 від 02.09.2021 року.
10.01.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 77559243 від 02.09.2021 року.
Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитних договорів відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань, у неї перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 50053,88 грн., з яких:
-6178,88 грн. загальної заборгованості за кредитним договором № 77559243 від 02.09.2021 року, яка складається з 2001,00 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 4141,27 грн. заборгованості за нарахованими процентами, 32,01 грн. інфляційних збитків та 4,60 грн. нарахованих 3% річних;
-43875,00 грн. загальної заборгованості за кредитним договором № 3215074 від 02.09.2021 року, яка складається з 5000,00 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 37875,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами,
які позивач просив стягнути з відповідачки разом із сумою судового збору та витратами на правову допомогу.
Представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, яка була задоволена судом, заперечив щодо позовних вимог, вказавши, що відповідно до умов укладених кредитних договорів первинні позичальники мають право на нарахування відсотків лише в межах узгодженого строку кредитування, зокрема: за кредитним договором № 3215074 від 02.09.2021 року упродовж 15 днів, та за договором позики № 77559243 від 02.09.2021 року упродовж 14 днів. Заперечив щодо автоматичної пролонгації строку кредитування, визначеного в п. 2.3.1.2 кредитного договору № 3215074 від 02.09.2021 року, оскільки позивачем не надано суду доказів такої пролонгації строку кредитування, зокрема доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п. 4.1.-4.2 договорів. Вказав також, що позивачем не доведено підставності застосування у спірних правовідносинах Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», зокрема того, що саме вони у відповідній редакції були погоджені із відповідачем при укладенні договору. Інших ґрунтовних заперечень вказана заява не містить.
Відповідач, у своїх запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення вказала на необґрунтованість доводів представника відповідача.
Щодо проведених нарахувань відсотків за кредитним договором № 3215074 від 02.09.2021 року, серед іншого, зазначила наступне:
«Відповідно до п. 2.2.3 Договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною.
Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.
Відповідно до п. 2.3.2 Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у наступному:
а) здійсненні платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил;
б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору.
Після настання зазначених в пунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4 змінюється пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особовому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення.
Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості.
Відповідачу була надана повна інформація до укладення договору (паспорт кредиту, умови тощо)».
Звернула увагу також на те, що умови даного договору про автоматичну пролонгацію строку кредитування жодним чином не завдають шкоди Позичальнику, оскільки поряд із обов`язком сплачувати відсотки в період автоматичного продовження строку кредитування, Позичальник набуває і право правомірно користуватись кредитом та правомірно не повертати його протягом такого строку.
Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 2.4.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації – не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування.
Відповідно до п. 2.4.2 Договору якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору.
Вказує, що з даних умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням.
Таким чином, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору.
Щодо відсотків за договором позики № 77559243 від 02.09.2021 року, зазначила наступне:
«02.09.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено Договір № 77559243.
Відповідно до п. 2 Договору сума Позики 2 001,00 грн. Строк позики 14 днів. Знижена процентна ставка – 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день становить 2,70%.
Відповідно до п. 4 Договору Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та погашення, на залишок Позики та, у випадку дострокового її повернення, підлягають відповідному перерахунку.
Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 5.1 договору позики).
Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. п. 5.2 договору позики).
Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті кредитодавця та були долучені до матеріалів справи.
Відповідно до п. 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
Відповідно до п. 6.9 Правил Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики (її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики.
У розділі 7 Правил визначено порядок продовження строку користування позикою.
Так, згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За продовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації.
Пунктом 7.2 встановлено, що умови пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію.
Відповідно до п. 7.7. Правил Позичальник погоджується, що при обранні виду Пролонгації в Особистому кабінеті та виконанні умов, встановлених Товариством для оформлення Пролонгації та продовження строку (терміну) дії Договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично, а згода Позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я Товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення. У такому випадку вчинена Позичальником сукупність дій, спрямованих на оформлення Пролонгації, в тому числі внесення Позичальником грошових коштів на ім`я Товариства, є діями, які виражають намір Позичальника здійснити подовження.
Відповідно до п. 7.11 Правил якщо позичальник під час внесення платежу не бажає оформлювати пролонгацію, позичальник зобов`язаний повідомити про це товариство протягом 24 годин з моменту внесення платежу.
Згідно п. 9.7 Правил, якщо під час дії особливих умов виконання договору позики, встановлених для позичальника в рамках програми лояльності, позичальником буде допущено порушення умов, визначених правилами програми лояльності, особливі умови виконання договору позики для позичальника втрачають силу, а нараховані згідно умов договору позики проценти підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою, розмір якої зазначається в договорі позики, та оплаті позичальником в повному обсязі на загальних умовах за весь період дії договору позики і незалежно від запропонованих особливих умов програми лояльності.
Із вищезазначеного слідує, що умовами договору та Правилами передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами 14- денного (пільгового) строку користування позикою.
Отже, продовження строку кредитування та автопролонгація договору передбачені розділом 7 Правил. З розрахунку заборгованості вбачається, що строк кредитування було автоматично продовжено у зв`язку із наявною заборгованістю. Доказів того, що Відповідач повідомляв кредитора про небажання продовжувати строк кредитування згідно з п. 7.11 Правил, матеріали справи не містять.
Виходячи з чого, вбачається, що стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між Сторонами, що викладені в даному Договорі, нараховано відсотки в межах дії даного Договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та його пролонгації».
Також вказала, що всі інші доводи відповідача є нічим іншим як непогодженням з позовними вимогами, без належного правового обґрунтування, з урахуванням визначеності правомірності правочину.
У судовому засіданні представник позивача підтвердила заявлені позовні вимоги з підстав, вказаних у позові та запереченнях, просила позов задоволити у повному обсязі.
Відповідачка відзиву на позов не подала, у судове засідання не з`явилася. 
Представник відповідачки у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав, вказаних ним у заяві від 21.11.2025 року.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Щодо договору про споживчий кредит № 3215074.
02.09.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3215074, за яким відповідачка отримала кредит в сумі 5000,00 грн. (п. 1.2 Договору), строком на 15 днів з 02.09.2021 року (п. 1.3 Договору), терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 17.09.2021 року (п. 1.4 Договору), комісією за надання кредиту: 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 20,00% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору), процентами за користування кредитом: 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору).
Відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо в наслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. 
Відповідно до п. 2.4.2 Договору, у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та п. 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5.
Відповідно до п. 4.2 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування(пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору. 
При цьому договір про споживчий кредит № 3215074 від 02.09.2021 року та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Факт отримання відповідачкою кредитних коштів також підтверджується анкетою-заявою на кредит, довідкою про ідентифікацію, квитанцією LIQPAY про здійснення переказу на суму 5000,00 грн. на номер картки 516875*53 за договором № 3215074; відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення.
29.11.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29/11/102, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 3215074 від 02.09.2021 року.
10.03.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 3215074 від 02.09.2021 року.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3215074 (номер у реєстрі 17069).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 10.03.2023 року заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором дорівнює 43875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 16125,00 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1000,00 грн. заборгованості з комісії та 21750,00 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору.
Щодо договору позики № 77559243.
02.09.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77559243, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 2001,00 грн. (п. 2.1 Договору); строком на 14 днів (п. 2.2 Договору), з процентною ставкою 1,99% на день (п. 2.3 Договору).
Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», у разі неповернення- повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нарахувати проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.
Вказаний кредитний договір, разом із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписано відповідачкою з використанням електронного підпису, шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Факт отримання відповідачкою кредитних коштів також підтверджується довідкою акціонерного товариства «Таскомбанк» про підтвердження платежу, а саме щодо переказу 02.09.2021 року 2001,00 грн. на картку НОМЕР_1 .
27.01.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 77559243 від 02.09.2021 року.
10.01.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 77559243 від 02.09.2021 року.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 77559243 (номер у реєстрі 108414).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 27.01.2022 року заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором дорівнює 6178,88 грн., з яких: 2001,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 4141,27 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 32,01 грн. заборгованості за інфляційними збитками та 4,60 грн. заборгованості за нарахованими 3% річних.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено укладення відповідачкою з первинними кредиторами договору про споживчий кредит № 3215074 від 02.09.2021 року та договору позики № 77559243 від 02.09.20021 року на викладених у них умовах.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 3215074 від 02.09.2021 року на суму 43875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 16125,00 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1000,00 грн. заборгованості з комісії та 21750,00 грн. нарахованих відсотків згідно кредитного договору, підлягають до задоволення, так-як доказів сплати такої заборгованості або спростування долучених позивачем розрахунків відповідачкою не надано, відсотки та комісія нараховані у визначені в договорах спосіб та строки і за встановленою відсотковою ставкою, з врахуванням пролонгації кредитного договору.
При цьому, як встановлено судом, відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, проведеної первинним кредитором ТОВ «МІЛОАН», 02.09.2021 року відповідачу було нараховано комісію за надання кредиту в сумі 1000,00 грн. за ставкою 20,00% від суми кредиту, що відповідає умовам п. 1.5.1 Договору; з 03.09.2021 року (наступний день після видачі кредитних коштів) по 17.09.2021 року (термін 15 днів, тобто в межах строку кредитування, встановленого п. 1.3. Договору) проведено нарахування відсотків за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що відповідає умовам та розміру, визначеному в п. 1.5.2 Договору); далі з 18.09.2021 року по 16.11.2021 року (термін 60 днів) проведено нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою 5%, встановленою в п. 1.6. Договору, при цьому можливість здійснення таких нарахувань узгоджена сторонами в п. 2.3.1.2. Договору – в межах автопролонгованого строку користування кредитними коштами. Загальний розмір відсотків становить 16 125,00 грн.
В подальшому, відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», яке придбало право вимоги до відповідачки, здійснено нарахування відсотків за період з 29.11.2021 року до 23.02.2022 рок в на суму 21 750,00 грн., у відповідності до п. 4.2 Договору, відповідно до якого - з дня наступного за датою спливу строку кредитування, нарахування процентів проводиться за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 Договору (5%) в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України і у такому випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відтак, вказані відсотки нараховано у відповідності до узгоджених умов кредитування, згідно з нормами ЦК України, та в термін до 23.02.2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану, що не порушує визначених законом обмежень.
При цьому, заперечення представника відповідачки спростовуються матеріалами справи, поясненнями позивача та умовами договору про споживчий кредит № 3215074 від 02.09.2021 року, яким визначено умови та строки нарахування відсотків, і їх відсоткову ставку. Автопролонгація договору, у разі наявності заборгованості, узгоджена сторонами в п. 2.3.1.2. договору; умови договору щодо продовження строку кредитування не потребують будь-якого іншого оформлення чи додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Не підписання відповідачкою Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» не спростовує факту отримання нею кредиту на умовах, визначених договором про споживчий кредит № 3215074 від 02.09.2021 року, в якому відображено усі умови кредитування, які також містяться і в Паспорті споживчого кредиту до даного договору.

Щодо нарахувань, проведених за договором позики № 77559243 від 02.09.2021 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Як встановлено вище, відповідно до пункту 2 даного договору позики, сума позики складає 2001,00 грн. Строк позики становить 14 днів до 16 вересня 2021 року. Базова процентна ставка становить 1,99 % на день.
Кредитні кошти надаються ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Для підписання кредитного договору відповідачкою було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «HQyLe01JLQ» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 2001,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідно до листа АТ «ТАСКОМБАНК» про підтвердження платежу.
Договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 02.09.2021 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Відповідно до пункту 5.2 договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору позики й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації договору позики.
Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.
До того ж, позивачем не надано доказів звернення відповідача до позикодавця за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором, чи законом.
Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за договором тільки у межах строку його дії.
Отже, відсотки за договором позики № 77559243 від 02.09.2021 року мають бути обчислені лише за період встановлений у цьому договорі, тобто 14 днів ( з 02.09.2021 року по 15.09.2021 року включно) за базовою відсотковою ставкою у розмірі 1,99 % за день.
Таким чином, перевіряючи наведений позивачем розрахунок, судом встановлено, що розмір нарахованих за вказаний вище період відсотків становить 557,48 грн. (14 днів х 39,8199 грн.).
Окрім того, проведені позивачем нарахування 32,01 грн. заборгованості за інфляційними збитками і 4,60 грн. заборгованості за нарахованими 3% річних за договором № 77559243 від 02.09.2021 року також підлягають до задоволення, оскільки такі здійснені до 23.02.2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану, що не порушує визначених законом обмежень, і нараховувались вони на тіло кредиту, яке не погашено відповідачкою та стягується судом. 
За таких обставин, виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики № 77559243 від 02.09.2021 року у розмірі 2 595,09 грн., з яких: 2001,00 грн. тіло кредиту, 557,48 грн. відсотки, нараховані в межах 14-денного строку кредитування, 32,01 грн. заборгованість за інфляційними збитками та 4,60 грн. заборгованість за нарахованими 3% річних.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин першої-третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)».
01.07.2024 року між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024.
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 276 від 01.04.2025 року ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів, загальною вартістю 4000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, загальною вартістю 12000,00 грн.
Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, суд встановив, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката, які включають таку послугу як «надання усної консультації з вивченням документів» мають організаційний характер та зводяться до формування правової позиції позивача та є складовою підготовки позовної заяви і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги, як окрема послуга.
У цій справі суд, враховуючи положення пункту 2 частини третьої статті 141 ЦПК України та правові висновки щодо застосування цієї норми, які викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19, з огляду на критерії обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, доходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн. за складання типової позовної заяви у малозначному спорі не є співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи, оскільки ціна позову складає 50053,88 грн.
Тому, суд з огляду на критерій обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, та враховуючи клопотання відповідачки про зменшення таких витрат, вважає, що витрати на правничу допомогу мають бути відшкодовані у розмірі 7000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. за складання типової позовної заяви у малозначному спорі та 1000,00 грн. за підготовку заперечення на заяву про перегляд заочного рішення і участь у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та судовий збір в розмірі 2248,96 грн., який є пропорційним розміру задоволених позовних вимог (92,84%).
Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-

ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306), заборгованість за:
-договором про споживчий кредит № 3215074 від 02.09.2021 року, у розмірі 43 875,00 (сорок три тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень) грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 16125,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 21 750,00 грн. нарахованих відсотків згідно кредитного договору та 1000,00 грн. заборгованості за комісією;
-договором позики № 77559243 від 02.09.2021 року, у розмірі 2 595,09 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 09 копійок) грн., з яких: 2001,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 557,48 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 32,01 грн. інфляційних збитків та 4,60 грн. трьох відсотків річних.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306) 2248,96 (дві тисячі двісті сорок вісім гривень 96 копійок) грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306) 7000,00 (сім тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий суддя В.М. Кічула