Справа № 349/267/26 
Провадження № 2/349/451/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
05 травня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
у складі судді Могили Р.Г.
за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача
В лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ( далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 37 486,45 грн.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» ( далі - ТОВ «Авентус Україна» ) в електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 2738420. Згідно умов договору позичальник отримав кредит у розмірі 14 200,00 грн, на строк 30 днів з можливістю пролонгації та зі сплатою відсотків у розмірі 0,19 % в день, яка застосовується протягом 30 днів. В подальшому відсоткова ставка - 1,90 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним.
26 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26052021, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна»  передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором № 2738420, боржником в якому виступає відповідач ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 26 травня 2021 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 37 486,45 грн, з яких: 13 075,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 24 411,45 грн - заборгованість за відсотками.
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість за кредитним договором, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 не подав відзив на позов. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Також цією ж ухвалою витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю.
30 березня 2026 року на виконання ухвали суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшли документи, що містять витребувану судом інформацію.
06 квітня 2026 року відповідач ОСОБА_1 подав докази про встановлення йому інвалідності, а також документ, який підтверджує, що він є багатодітним батьком.
Представник позивача адвокат Усенко М.І. просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві, а також у клопотанні від 30 березня 2026 року. Інших заяв чи клопотань від позивача не надходило. 
В судовому засіданні 06 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково та пояснив, що кредит був частково сплачений, а тому не згідний з нарахованими відсотками, окрім того зазначив, що кредитні кошти були витрачені на його лікування. 
05 травня 2026 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини справи
03 серпня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту №2738420 ( далі - Договір ) ( а.с. 17-19 ).
ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С419499.
Згідно з умовами договору розмір кредиту – 14 2000 грн, кредит надано на строк - 30 днів ( п.1.3., п. 1.4. Договору).
Пунктами 1.5., 1.5.1, 1.5.2. Договору передбачено, що тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору. Знижена процентна ставка 0,19 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в п.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування відповідно до п.4.1 - 4.6. цього Договору та у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення.
Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення (п.3.1. Договору).
Пунктом 4.1. Договору передбачено пролонгацію строку кредиту, зокрема у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом
здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п.4.3. Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кредит надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну карту № НОМЕР_1 , або іншу платіжну карту реквізити якої надані споживачем в особистому кабінеті.
03 серпня 2020 року кредитні кошти в розмірі 14 200,00 грн були перераховані на платіжну карту НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією, наданою суду АТ КБ «ПриватБанк» 30 березня 2026 року, а також довідкою ТОВ ФК « Вей Фор Пей» від 16 грудня 2025 року (а.с. 22, 61 ).
Згідно картки обліку Договору ( розрахунок заборгованості) , яка сформована ТОВ «Авентус Україна», встановлено, що загальна сума заборгованостістаном на 25 травня 2021 року складає 37 486,45 грн. Окрім того з вказаного розрахунку встановлено, що відповідачем було сплачено 1 125,00 грн тіла кредиту та 24 256,55 грн відсотків за користування кредитними коштами ( а.с. 23-29 ).
26 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26052021,  відповідно до п. 1.1. якого кредитор передає новому кредиторові за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ( а.с. 30-34 ).
На підставі акта прийому-передачі реєстру боржників від 26 травня 2021 року до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року, ТОВ «Авентус Україна»  передало, а ТОВ «ФК « Кредит-Капітал» прийняло реєстр боржників відповідно до умов договору відступлення прав вимоги (а.с. 36).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року,представники ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»на виконання договору підписали реєстр, за яким рахувалася заборгованість за кредитним договором №2738420 від 03 серпня 2020 на загальну суму 37 486,45 грн, з яких: 13 075,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 24 411,45 грн - заборгованість за відсотками ( а.с. 35 ).
Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.
Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 правовідносин у зв`язку з укладенням 03 серпня 2020 року договору про надання споживчого кредиту № 2738420 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, перерахування кредитних коштів відповідачу в розмірі 14 200,00 грн та наявності з його сторони частково невиконаних зобов`язань за цим договором.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Пунктом 1.1. договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року встановлено, що за цим договором кредитор ( ТОВ «Авентус Україна» ) передає новому кредитору (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Отже відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 273820 від 03 серпня 2020 року.
Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Оскільки взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит № 2738420 від 03 серпня 2020 року позичальник ОСОБА_1 не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Із розрахунку заборгованості (а.с.23-29) встановлено часткову сплату відповідачем коштів, зокрема 05 жовтня 2020 року первісним кредитором зараховано 450,00 грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та 09 листопада 2020 року - 675,00 грн .
Доказів погашення тіла кредиту в повному обсязі матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту у сумі 13 075,00 грн ( 14 200,00 грн – 450,00 грн – 675,00 грн).
Щодо нарахованих відсотків за користування кредитними коштами
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Відповідно до умов договору кредит надано на строк - 30 днів (п.1.4. Договору), знижена процентна ставка 0,19 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п.1.5.1. Договору. Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в п.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування відповідно до п.4.1 - 4.6. цього Договору та у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення (п.1.5.2. Договору).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що боржник вчинив дії, спрямовані на пролонгацію строку кредиту, визначені п. 4.3. Договору, оскільки здійснив платіж 05 вересня 2020 року на суму 1 618,00 грн, що дорівнює сумі нарахованих та несплачених відсотків на дату платежу.
З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, суд перевіряє правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами, шляхом самостійного їх перерахування.
В період з 03 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року, тобто протягом 30 днів, тіло кредиту становило 14 200,00 грн, щоденна відсоткова ставка 0,19%, отже розмір нарахованих відсотків за цей період складає 809,40 грн ( 14 200,00 грн х 0,19% в день = 26,98 грн в день х 30 днів).
З 02 вересня 2020 року по 05 жовтня 2020 року, тобто протягом 34 днів тіло кредиту 14 200,00 грн, щоденна відсоткова ставка 1,90% в день, отже розмір нарахованих відсотків за цей період складає 9 173,20 грн ( 14 200,00 грн х 1,90% в день = 269,80 грн в день х 34 дні).
З 06 жовтня 2020 року по 08 листопада 2020 року тіло кредиту 13 750,00 грн, у зв`язку із зарахуванням первісним кредитором 450,00 грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Щоденна відсоткова ставка 1,90% в день, тому розмір заборгованості за цей період, який становить 34 дні складає 8 882,50 грн ( 13 750,00 грн х 1,90% в день = 261,25 грн в день х 34 дні).
З 09 листопада 2020 року тіло кредиту становить 13 075,00 грн, у зв`зку із зарахуванням первісним кредитором 675,00 грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Щоденна відсоткова ставка 1,90% в день. 
30 листопада 2020 року останній день строку кредитування з врахуванням пролонгації ( 30 днів + 90 днів).
Отже розмір нарахованих відсотків за цей період, який складає 22 дні становить 5 465,24 грн ( 13 075,00 грн х1,90% в день = 248,42 грн х 22 дні).
Таким чином, загальний розмір нарахованих відсотків складає 24 330,34 грн (809,40 грн + 9 173,20 грн + 8 882,50 грн + 5 465,24 грн).
З розрахунку заборгованості (а.с. 23-29) встановлено, що відповідач здійснив часткове погашення заборгованості за відсотками, а саме: 05 вересня 2020 року- 1 618,80 грн, 05 жовтня 2020 року - 8 094,00 грн, 09 листопада 2020 року - 9 143,75 грн, 29 листопада 2020 року – 4 500,00 грн, 15 грудня 2020 року – 900,00 грн, всього на загальну суму 24 256,55 грн.
Отже залишок несплачених відповідачем відсотків за користування кредитними коштами становить 73,79 грн ( 24 330,34 грн - 24 256,55 грн).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК « Кредит-Капітал» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2738420 від 03 серпня 2020 року у розмірі 13 075,00 грн тіла кредиту та 73,79 грн відсотків, всього - 13 148,79 грн.
Частиною 1 статті 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до частини 4 та 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Враховуючи, що відповідач сплатив майже усі відсотки за кредитним догором, є особою з інвалідністю та багатодітним батьком (а.с. 65-73), а тому суд важає за можливе розстрочити стягнуту суму боргу на 5 місяців рівними платежами по 2 629,76 грн до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7722 від 06 лютого 2026 року ( а.с. 1-5, 49 ).
Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог на суму 13 148,79 грн, що становить 35,08 % від ціни позову (13 148,79 грн х 100% :37 486,45 грн), тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 933,97 грн ( 2 662,40 грн х 35,08 %). 
Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, акт надання послуг правової (правничої) допомоги №177 від 13 лютого 2026 року, детальний опис наданих правничих послуг від 13 лютого 2026 року, згідно яких загальна вартість наданої позивачу правової допомоги адвоката складає 8 000,00 грн ( а.с. 39-41 ) .
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).
Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності витрат, які пов`язані з правничою допомогою адвоката, суд оцінює їх в сумі 3 000,00 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково,  тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 052,40грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, які розраховано в такий спосіб: 3 000,00 грн х 35,08% . 
Керуючись  ст. ст. 141, 259, 263-265, 267 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2738420 від 03 серпня 2020 року в розмірі 13 148,79 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 075,00 гривень та заборгованості за відсотками в розмірі 73,79 гривень.
У задоволенні позовних вимог про стягнення решта відсотків відмовити.
На підставі ч.1 ст.267 ЦПК України після набрання рішенням законної сили, розстрочити його виконання на 5 місяців рівними платежами від стягнутої суми по 2 629,76 гривень до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати в розмірі 1 986,37 гривень, які складаються із 933,97 гривеньсудового збору та 1 052,40гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, пов. 4, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 05 травня 2026 року.

Суддя Р.Г. Могила