Справа № 455/690/26
Провадження № 2/455/587/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

20 травня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
учасники справи - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” (далі – позивач, кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1507-2286 від 03.02.2025 продукту «НА ВСЕ»( далі – кредитний договір) у розмірі 54527,20 грн. та судові витрати. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач уклали кредитний договір. Кредитор свої обов`язки виконав – надав кредит. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання, визначені кредитним договором, не виконав, що є підставою для стягнення заборгованості в судовому порядку. 

20 квітня 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд не визнавав явка сторін обов`язковою.
Судове засідання, призначене на 08 травня 2026 року, суд відклав на 20 травня 2026 року.
В судове засідання, призначене на 20 травня 2026 рік, сторони не з`явилися.
Позивач повідомлений про дату час та місце судового засідання через електронний суд.
В розділі ХІ позовної заяви та в заяві від 16 квітня 2026 року міститься повідомлення, що позивач не заперечує проти розгляду справи без його участі. 

Відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 11.05.2026 року, оскільки попередня судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( трекінг R067152542302). 
Суд також повідомляв відповідача про судове засідання через електрону пошту та СМС повідомлення на засоби зв`язку, зазначені в позовній заяві. Електронні сповіщення відповідач отримав 11.05.2026 року.
Суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

03.02.2025 року кредитор та відповідач уклали кредитний договір. Кредитор відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання йому кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язувався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитором проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені цим Договором у порядку, передбаченому цим Договором ( п.2.2.). Загальний розмір кредиту - 12200,00 грн. (пункт 4.1.). Дата надання/видачі Кредиту: 03.02.2025 (п. 4.1.). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 29.11.2025 року (п. 4.10). Мета отримання кредиту – для задоволення особистих потреб ( п. 2.4.) . Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,00 % за кожен день користування кредитом ( п. 4.6). Комісія за видачу кредиту становить 20.00 % від суми виданого кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за кредитним договором кредиту у день видачі кредиту (п. 4.7). У разі прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором передбачено сплату 73000% річних відповідно до ст.625 ЦК України ( п. 8.2.).
Перед укладенням договору було здійснено електронну ідентифікацію та верифікацію відповідача для входу в особистий кабінет, відповідно до п.3.5. кредитного договору. Кошти кредиту мали надаватися шляхом безготівкового переказу кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.2.). Номер особистого електронного платіжного засобу позичальника – НОМЕР_1 ( розділ 13). 
Невід`ємною частиною кредитного договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України розрахована за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 0.90% на день, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України розрахована за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1.00% на день ( п. 12.21) 
Кредитний договір містить і інші умови, пов`язані з його укладенням та виконанням.

Директор позивача підписав кредитний договір та додатки до нього кваліфікованим електронним підписом. Відповідач підписав кредитний договір, електронним цифровим підписом (одноразовими ідентифікаторами А2427). 

03.02.2025 року відповідач електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором A0509) підтвердив ознайомлення з Паспортом споживчого кредитування, та цього ж дня ознайомився з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», що підтверджується електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором A A2427).
На виконання п. 4.1., 4.2. кредитного договору 03.02.2025 року позивач перерахував кошти відповідачу в розмірі 12200,00 грн на платіжну картку НОМЕР_2 через систему платежів easyPay з призначенням платежу: "Видача кредитних коштів за договором 15072286, 20250203, ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ", що підтверджується копією довідки ТОВ « ФК « Контрактовий дім» від 30.03.2026 року № 231003155273220930032026 та довідкою директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Є.Резуєва.

Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована позивачем, станом на 18.03.2026 рік становить 54527,20 грн, з яких заборгованість по основному боргу - 12200,00 грн., по процентам – 34892,00 грн, по комісії – 1457,20 грн та по відсотках за ст. 625 ЦК України – 5978,00 грн. Кредитор здійснював нарахування відсотків за ставкою 0,9 % з 03.02.2025 року до 16.02.2025 року, за ставкою 1,0% - з 17.02.2025 року до 29.11.2025 року (включно). Відповідач погасив 2642,00 грн 17.02.2025 року, які були спрямовані на часткове погашення комісії в сумі 982,80 грн, та 1537,20 грн – на проценти та 122,00 грн - на проценти по ст. 625 ЦК України.

Позивач зареєстрований як юридична особа, основним видом діяльності якої є кредитування, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Свідоцтвом № ІК №116 від 01.08.2013 підтверджується, що позивач зареєстрований як фінансова установа.

Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 ЦК України із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування» та Закону України »Про електронну комерцію».
Відповідач підписав кредитний договір та додатки за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яку суд враховує при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України.
Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК.
Кредитор виконав належним чином взятий на себе обов`язок надати кредит, що підтверджується копією довідки ТОВ « ФК « Контрактовий дім» від 30.03.2026 року. У цьому документі зазначено дату видачі, суму, номер договору та номер платіжної картки. Цей номер платіжної картки відповідає номеру платіжної картки, яку зазначив відповідач в кредитному договорі. 
У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості.
В свою чергу, відповідач не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань або/чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Водночас, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК.
Суд погоджується із розрахованою сумою заборгованості по тілу кредиту, оскільки відповідач не надав доказів щодо їх часткового чи повного погашення.
Суд не погоджується з розрахованою сумою заборгованості за процентами та з аргументами позивача про наявність у нього права стягувати проценти по ст. 625 ЦК України та вважає, що вони не підлягали стягненню з відповідача з таких підстав.
Відповідач 17.02.2025 року сплатив 2642,00 грн, і позивач 122,00 грн з цієї суми спрямував на погашення процентів по ст. 625 ЦК України, які відповідно до п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України підлягали списанню, а тому ці 122,00 грн мали б бути спрямовані на погашення відсотків як плату за користування кредитом, а тому виснує що заборгованість за процентами становить 34892,00 грн – 122,00 грн ( сума процентів, які суд вважає такими, що сплачені відповідачем на погашення процентів за користування кредитом, а не на проценти по ст. 625 ЦК України)= 34770,00 грн..

Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту:
" У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) ".
А тому суд вважає, що відсотки як відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за кредитним договором, нарахованих з 03.03.2025 до 20.04.2025 року підлягали списанню кредитором відповідно до п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України.
Як вже встановлено судом, комісія за надання кредиту становила 2440,00 грн (п. 4.7.). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом відповідач сплатив 982,80 грн. комісії. У паспорті споживчого кредиту зазначено, що до загальних витрат включено комісію в розмірі 2440,00 грн ( 20% від суми кредиту).
У кредитному договорі зазначено, що до загальних витрат включено комісію, пов`язану з наданням кредиту. 
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право фінансових установ встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Згідно послідовності дій при укладення кредитного договору позивач вчиняв дії щодо підготовки та оброблення документів, а тому позивач має право на отримання комісії з позичальника за ініціювання кредиту. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі № 756/6038/20 від 12 квітня 2022 року. А тому вимоги в частині стягнення несплаченої комісії за видачу кредиту в розмірі 1457,20 грн є підставними та підлягають до задоволення.
Враховуючи вищенаведене суд виснує, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 48 427,20 грн, з яких заборгованість по основному боргу - 12200,00 грн., по процентам – 34770,00 грн, по комісії – 1457,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив 2662,40 грн. судового збору.
Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 48 427,20 грн, що становить 88,81 % (48427,20,00 х 100 %/54527,20), а тому судовий збір у пропорційному розмірі 2364,48 грн потрібно покласти на відповідача.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1507-2286 продукту «НА ВСЕ» від 03.02.2025 у розмірі 48 427 гривень 20 копійок ( сорок вісім тисяч чотириста двадцять сім гривень 20 коп), з яких:
-заборгованість за кредитом – 12200,00 гривень;
-заборгованість за нарахованими процентами – 34770,00 гривень;
-заборгованість по комісії – 1457,20 гривень.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” судові витрати, що становлять 2 364 грн. 48 коп. (дві тисячі триста шістдесят чотири гривні 48 копійки) судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 20 травня 2026 року.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, код юридичної особи в ЄДР 38548598.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.М. Івасенко