ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12878/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року (суддя Коренев А.О.)
у справі № 160/12878/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 (справа №1-5/2018(746/15) викладеному у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 24.01.2025 року №046350018429 протиправними та скасувати рішенні про відмову у призначенні пенсії від 24.01.2025 №046350018429;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 01.04.1988 по 28.03.1990 та з 19.10.1992 по 18.01.1998 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 (справа №1-5/2018(746/15), з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням від 24.01.2025 №046350018429 протиправно відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю у позивачки пільгового стажу роботи за Списком №2. Позивачка вказує, що нею подані до пенсійного органу документи на підтвердження наявності пільгового стажу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 24.01.2025 №046350018429 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 01.04.1988 по 28.03.1990 та з 19.10.1992 по 18.01.1998 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 (справа №1-5/2018(746/15), з урахуванням висновків суду.
Суд першої інстанції виходив з того, що з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017. Зазначив, що відносно позивача правила означених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 50 років за пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та 55 років за пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
Суд першої інстанції зазначив, що розглядаючи заяву позивачки про призначення пенсії, відповідач віддав перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення пенсії, оскільки рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, прийнято не на підставі Конституції та діючого законодавства України, а відтак підлягає скасуванню. Щодо питання наявності у позивачки пільгового стажу, суд зазначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Зауважив, що спірні періоди роботи підтверджені трудовою книжкою позивачки.
Також суд першої інстанції дійшов висновку, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачці пенсії, а відтак вимоги в цій частині до нього не підлягають задоволенню, зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, на підставі чого суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Скаржник вказує, що у рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначено, що пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (список №2) становить 55 років, вік позивачки - 56 років 05 місяців 19 днів, страховий стаж становить 40 років 11 місяців 24 дні, пільговий стаж за списком № 2 - відсутній. Зауважує, що Законом №1058-IV передбачено його пріоритет над іншими Законами України та іншими нормативно-правовими актами у сфері пенсійного страхування, а також визначено сферу, у якій Закон №1788- XII продовжує діяти одночасно з цим Законом. Звертає увагу, що фактично Законом №2148-VIII повністю передано в сферу дії Закону №1058-IV регулювання правовідносин щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років та одночасно припинено в цій частині застосування Закону №1788-XII. Таким чином, відповідач-2 вважає, позовні вимоги щодо чинності станом на час вирішення цієї справи положень Закону №1788-XII в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та можливість застосування його під час вирішення спору видаються необґрунтованими і задоволені судом безпідставно. 
Відповідач-2 зазначає, що відмовляючи у призначенні позивачці пенсії, він керувався Законом №1058-IV, в редакції Закону №2148-VIII, який на той час був чинним і регулював спірні правовідносини, тому діяв правомірно. 
Також відповідач-2 наполягає на відсутності включення до пільгового стажу позивачки по списку №2 періоду роботи з 01.04.1988 по 28.03.1990 відповідно до довідки від 13.01.2025 №5, виданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки зазначені у довідці посади не відповідають позиціям Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також періоду роботи з 28.09.1992 по 18.01.1998 відповідно до довідки від 15.01.2025 №33, виданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське», оскільки зазначений період не відповідає періоду роботи, зазначеному у трудовій книжці від 26.05.1986. За результатами проведеної перевірки довідки №33 від 15.01.2025 встановлені розбіжності з даними первинних документів, тому вважає, що в спірному випадку його дії є правомірними, підстав для задоволення позову немає.
Позивачка подала відзиві на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 17.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Зазначена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення від 24.01.2025 №046350018429 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за відсутності необхідного пільгового стажу роботи по Списку №2.
У цьому рішенні зазначено, що відповідно до пункту другого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу 25 років у жінок з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Зниження пенсійного віку відповідно до пункту другого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи за умови не менше половини стажу на зазначених роботах.
Страховий стаж особи становить 40 років 11 місяців 24 дні.
До страхового стажу за наданими документами зараховано всі періоди. Пільговий стаж по списку №2 відсутній.
До пільгового стажу по Списку №2 не зараховано:
- період роботи з 01.04.1988 по 28.03.1990 відповідно до довідки від 13.01.2025 №5, виданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки зазначені у довідці посади не відповідають позиціям Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- період роботи з 28.09.1992 по 18.01.1998 відповідно до довідки від 15.01.2025 №33, виданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське», оскільки зазначений період роботи не відповідає періоду роботи, зазначеному у трудовій книжці від 26.05.1986.
Питання зарахування до пільгового стажу періоду роботи відповідно до довідки від 15.01.2025 №33 можливо розглянути після надходження акту зустрічної перевірки.
Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV (з урахуванням внесених змін Законом України №2148-VIII від 03.10.2017) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч.1 ст. 26 Закону № 1058-ІV, зокрема, жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
В той же час згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991, у редакції чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, який набув чинності з 01.04.2015, віковий ценз для жінок збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за змістом пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
У відповідності до пункту 3 резолютивної частини рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, з 23.01.2020 правила призначення пенсій за Списком №2 регламентуються одночасно пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону №2148-VIII.
Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивачки Закону, а саме: положенням пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, виходячи з такого.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Таким чином, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Отже, відповідно до п. «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Суд першої інстанції правильно зазначено, що обрані відповідачем у даному спорі мотиви прийняття оскаржуваного рішення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на користь невладного суб`єкта - приватної особи, тобто на користь позивачки.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періодів роботи з 01.04.1988 по 28.03.1990 та з 19.10.1992 по 18.01.1998 суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції. 
Відповідно до пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). 
Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правилами пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Стосовно періоду роботи з 01.04.1988 по 28.03.1990 з матеріалі справи вбачається, що позивачка у вказаний період працювала повний робочий день в Філії «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується записами трудової книжки позивачки № НОМЕР_1 
Також згідно записів трудової книжки позивачки № НОМЕР_1 вона з 19.10.1992 по 18.01.1998 працювала на шахті «Самарська» Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посадах «учень стовбурного на поверхні» та «бухгалтер робочого відділу».
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
На час роботи позивачки діяли Списки № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Постановою Кабінету Міністрів України № 10 від 26.01.1991, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.
Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачено Розділ ІІІ «Агломерація та збагачення», пункт «А» «Робітники», до яких відноситься «контролер вуглеприймання»; пункт «Б» «Інженерно-технічні працівники», до яких відносяться «мастера». 
Відповідно до пільгової довідки від 13.01.2025 № 5, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Філія «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів», позивачка працювала з 01.04.1988 по 14.08.1988 на посаді «контролер вуглеприймання» та з 15.08.1988 по 28.03.1990 - на посаді «контрольний майстер».
Атестацію робочих місць щодо шкідливих умов праці проведено відповідно до наказу № 21 від 25.05.1994 (вперше). При цьому, на період роботи позивачки з 01.04.1988 по 28.03.1990 атестація робочих місць за умов праці не передбачена чинним на той час законодавством.
Таким чином, як відомості трудової книжки позивачки, так і подана пенсійному органу довідка від 13.01.2025 № 5, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Філія «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» підтверджує пільговий характер роботи позивачки у вказаний вище період, тому висновки пенсійного органу, покладені в основу рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є помилковими, не відповідають фактичним обставинам. 
Стосовно спірного періоду роботи позивачки з 19.10.1992 по 18.01.1998, позиція пенсійного органу полягає в тому, що період з 28.09.1992 по 18.01.1998 відповідно до довідки від 15.01.2025 №33, виданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське», не відповідає періоду роботи, зазначеному у трудовій книжці від 26.05.1986. За результатами проведеної перевірки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №33 від 15.01.2025 виданої позивачці встановлені розбіжності з даними первинних документів. Відповідно до акту перевірки від 12.02.2025 за №0400-011005-1/3397 зазначено, що в довідці помилково зазначено дату призначення на посаду 28.09.1992 відповідно до наказу від 28.12.1992 №822-к — 29.12.1992.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що документально підтвердженим є період роботи позивачки з 19.10.1992 по 18.01.1998, оскільки за наведеного вище правового регулювання наявність у позивачки стажу роботи за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в першу чергу, підтверджується записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів - відповідними довідками з місця роботи, адже основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.
В даному випадку записи трудової книжки в повній мірі підтверджують пільговий характер роботи позивачки у вказаний період 19.10.1992 по 18.01.1998 на шахті «Самарська» Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посадах «учень стовбурного на поверхні» та «бухгалтер робочого відділу». Стосовно повноти та достовірності цих записів в трудовій книжці позивачки у пенсійного органу жодні зауваження відсутні. 
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що зарахуванню до пільгового стажу позивачки за Списком №2 підлягають періоди роботи з 01.04.1988 по 28.03.1990 та з 19.10.1992 по 18.01.1998, отже рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.
Також за встановлених у справі обставин суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивачки, оскільки пенсійний орган, приймаючи спірне рішення про відмову в призначенні пенсії, не здійснив належним чином обрахунок пільгового стажу позивачки, тобто не реалізував свої дискреційні повноваження з цього питання.
Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі №160/12878/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров