Справа № 159/755/26
Провадження № 2/159/1205/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркредит Фінанс», від імені якого діє представник Соломко Анастасія Геннадіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркредит Фінанс» (далі – ТОВ «Укркредит Фінанс» або позивач або кредитор або товариство) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або відповідач або позичальник або боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1381-0880 від 15.04.2024 у розмірі 31602,88 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.04.2024 року між ним та відповідачем у електронній формі було укладено кредитний договір №1381-0880, згідно з умовами якого відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відповідно до умов кредитного Договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000,00 гривень. Строк кредитування 300 днів, процентна ставка знижена – 1,2% в день, стандартна – 1,50% на день, комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту.
Станом на 13.02.2025 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 31602,88 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7000,00,00 грн, за відсотками – 24602,88 грн.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, проти прийняття заочного рішення не заперечував.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Ухвалою від 16.03.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд (зберігання) справи вирішив здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі.
До суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення R067149974358, яким відповідач повісткою повідомлявся про розгляд справи з відміткою про вручення з відміткою з сайту АТ «Укрпошта» - адресат відсутній за вказаною адресою. 
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд.
Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, яка може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершується розгляд справи у яке не з`явились всі учасники такої справи (постанова КЦС ВС від 30.09.2022 у справі №761/38266/14).

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
15.04.2024 між кредитором та позичальником укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1381-0880 продукту «НА ВСЕ», за умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 7000,00 грн (п. 4.1). Стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом (п. 4.6).
Умови застосування процентної ставки диференційовані: знижена процентна ставка у розмірі 1,20 % на день застосовується як знижка і заохочення з першого дня користування кредитом за умови своєчасної та повної сплати позичальником процентів, комісії та повернення кредиту згідно з графіком платежів за зниженою ставкою не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду (п. 10.2). Стандартна процентна ставка у розмірі 1,50 % на день діє протягом усього строку договору та починає застосовуватися з наступного дня у разі несплати або неповної сплати позичальником заборгованості в останній день базового періоду і до моменту її повного погашення (п. 4.6, 10.2).
Строк кредитування (строк, на який видається кредит) складає 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (п. 4.9). Дата повернення (виплати) кредиту визначена 08.02.2025 року (п. 4.9). Продовження строку кредитування, строку дії договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку не допускається, а позичальник позбавлений права ініціювати укладення додаткового договору для продовження цих строків (п. 4.9).
Договором передбачена одноразова комісія за видачу кредиту в розмірі 15,00 % від суми виданого кредиту, яка нараховується в дату його видачі (п. 4.3, 4.7). За несвоєчасне повернення отриманого кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 % від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України (п. 8.2). У разі несплати процентів за користування кредитом, комісії або неповернення тіла кредиту стягується штраф у розмірі 10 % від неповернутої суми кредиту, який нараховується в день, наступний за днем настання обов`язку сплати (п. 8.3). Сукупна сума штрафної неустойки не може перевищувати 50 % від суми одержаного кредиту (п. 8.3). Під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення позичальник звільняється від нарахування відповідальності за ст. 625 ЦК України та сплати неустойки (штрафу, пені) (п. 8.4).
Серед інших істотних умов визначено, що реальна річна процентна ставка складає 27 138,17 %, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 36 148,31 грн, а загальні витрати за кредитом — 29 148,31 грн (п. 4.10, 4.11, 4.13). Договір укладається як електронний документ шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 3.1, 3.8). 
В умовах договору прямо передбачено право кредитора передати іншій особі свої права кредитора за правочином відступлення права вимоги без необхідності отримання згоди позичальника (п. 6.6).

Договір про відкриття кредитної лінії складається з низки додатків, які є його невід`ємною частиною та містять наступні істотні умови:
Додаток № 1 «Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ» визначають загальні умови та порядок надання кредиту, правила ідентифікації та верифікації, використання аналогів власноручного підпису, права та обов`язки сторін, умови роботи програми лояльності, порядок Взаємодії при врегулюванні простроченої заборгованості, включаючи право залучати колекторські компанії, а також порядок збору та захисту персональних даних.
Додаток № 2 «Паспорт споживчого кредиту» від 15.04.2024 фіксує суму у 7000,00 грн на 300 днів. У ньому також зазначені умови аналогічні за змістом тим, які містяться у кредитному договорі.
Додаток № 3 «Графік платежів за Договором за зниженою ставкою» передбачає виплати частинами кожні 14 днів (23 платежі). За цим графіком загальна сума до сплати становить 30 528,65 грн (з яких 7000,00 грн — тіло кредиту, 22 478,65 грн — проценти та 1050,00 грн — комісія) з остаточним терміном погашення 08.02.2025 року. Відповідно до графіку платежів нарахована комісія мала бути сплачена: 28.04.2024 – 491,06 грн, 12.05.2024 – 491,06 грн, 26.05.2024 – 67,89 грн.
Додаток № 4 «Графік платежів за Договором за стандартною ставкою» розрахований за ставкою 1,50 % на день. Відповідно до цього графіка (також 23 платежі), загальна сума до сплати зростає до 36 148,31 грн (за рахунок збільшення загальної суми нарахованих процентів до 28 098,31 грн). Відповідно до графіку платежів нарахована комісія мала бути сплачена: 28.04.2024 – 491,06 грн, 12.05.2024 – 491,06 грн, 26.05.2024 – 67,89 грн.
Кредитний договір та додатки до нього підписані позичальником одноразовим ідентифікатором «C3529», у реквізитах кредитного договору зазначені ПІБ позичальника, його номер паспорта, РНОКПП та місце проживання, електронна адреса, номер особистого електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 .

Довідкою позивача про перерахування суми кредиту №1381-0880 від 15.04.2024 року, копією квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 15.04.2024? LiQPAY підтверджується зарахування на картку НОМЕР_2 *30 грошових коштів в розмірі 7000,00,00 грн, ID транзакції 2450154287, призначення платежу - видача кредитних коштів за договором 1381-0880, 2 024-04-15.

Випискою з ЄДР від 09.11.2023 та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК 116 від 01.08.2013 підтверджується, що позивач є фінансовою установою та здійснює діяльність з інших видів кредитування (вед 64.92).

У розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 18.12.2025 позивач зазначив, що за період з 15.04.2024 по 08.02.2025 позичальнику було нараховано процентів на суму 30681,00 грн ( у період з 15.04.2024 по 26.05.2024 проценти нараховувались за ставкою 1,20% на день, а у період з 27.05.2024 по 08.02.2025 – за ставкою 1,5% на день). Також позичальнику було нараховано 15.04.2024 комісії в розмірі 1050,00 грн. 15.04.2024 видано кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн. Заборгованість станом на 18.12.2025 складає 35333,88 грн з яких: 7000,00 грн - тіла кредиту, 28266,00 грн - процентів, 67,88 грн – комісії.
З розрахунку також видно, що позичальник частково сплачував за кредитним договором: 1176,00 грн – 29.04.2024, 982,12 грн – 01.05.2024, 1239,00 грн – 12.05.2024.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19. 
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України"Про електронні документи та електронний документообіг"та"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 1381-0880 від 15.04.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С3529», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Довідкою позивача про перерахування суми кредиту №1381-0880 від 15.04.2024 року, копією квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 15.04.2024 LiQPAY підтверджується перерахування на картку НОМЕР_3 грошових коштів в розмірі 7000,00,00 грн, ID транзакції НОМЕР_4 , призначення платежу - видача кредитних коштів за договором 1381-0880, 2 024-04-15. Зазначений номер банківської карти вказаний у кредитному договорі, як такий, що належать відповідачу
Доказів того, що банківська карта із зазначеним номером не належить відповідачу, що кошти не надходили на цю банківську карту, відповідач суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що відповідач 15.04.2024 отримав кредитні кошти в розмірі 7000,00,00 грн.
У відзиві на позовну заяву позивач не заперечивував тієї обставини, що уклав кредитний договір на умовах зазначених у ньому, та того що отримував кредитні кошти, контррозрахунку заборгованості по основній сумі кредиту не надав.
Дата повернення (виплати) кредиту визначена 08.02.2025 року (п. 4.9).
Отже, позивач вправі вимагати повернення виданого кредиту за кредитним договором, який не повернутий.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1048 ЦК України у відповідача виник обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2% та 2,5% на добу, лише до дня повернення позики – 17.12.2024.
Як вище встановив суд, процентна ставка у розмірі 1,20 % на день застосовується як знижка і заохочення з першого дня користування кредитом за умови своєчасної та повної сплати позичальником процентів, комісії та повернення кредиту згідно з графіком платежів за зниженою ставкою не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду (п. 10.2). Стандартна процентна ставка у розмірі 1,50 % на день діє протягом усього строку договору та починає застосовуватися з наступного дня у разі несплати або неповної сплати позичальником заборгованості в останній день базового періоду і до моменту її повного погашення (п. 4.6, 10.2).
Крім того, відповідно до графіку платежів нарахована комісія мала бути сплачена: 28.04.2024 – 491,06 грн, 12.05.2024 – 491,06 грн, 26.05.2024 – 67,89 грн.

Водночас, розглядаючи питання щодо задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення процентів з відповідача, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 265/6582/16-ц від 04.09.2019.
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, який набув чинності 24.12.2023, пунктом 5 розділу І цього Закону, внесені зміни до ст. 8 та Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч. 5, у якій зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
А Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнені п. 17 у якому зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Водночас у п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" зазначено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Тобто, вимоги п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", діють лише щодо договорів про споживчий кредит, які були укладені до набрання чинності цим Законом (до 24.12.2023) і лише, якщо строк їх дії продовжувався після набрання чинності цим Законом.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що оскільки кредитний договір у цій справі був укладений 02.08.2024, тобто після набуття чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", то на нього не поширюється п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
На підставі наведеного, умови кредитного договору у цій справі, щодо нарахування процентів у розмірі більшому ніж 1% на день, не відповідають вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому за період строку надання кредиту слід застосовувати процентну ставку у розмірі 1% в день, якщо у договорі передбачений більший її розмір.
З розрахунку також видно, що позичальник частково сплачував за кредитним договором: 1176,00 грн – 29.04.2024, 982,12 грн – 01.05.2024, 1239,00 грн – 12.05.2024.
Відповідно до графіку платежів нарахована комісія мала бути сплачена: 28.04.2024 – 491,06 грн, 12.05.2024 – 491,06 грн, 26.05.2024 – 67,89 грн.

Отже, у період з 15.04.2024 по 29.04.2024 (15 днів) відповідачу було нараховано процентів у розмірі 1050,00 грн (7000,00 грн тіла * 1% на день * 15 днів). Позичальник сплатив 1176,00 грн – 29.04.2024.
Відтак, станом на 29.04.2024 у позичальника існувала заборгованість в розмірі 7000,00 грн тіла кредиту та 365,06 грн комісії (7000,00 грн +1050,00 процентів + 491,06 грн комісії – 1176,00 грн сплачених процентів).

У період з 30.04.2024 по 01.05.2024 (2 дні) відповідачу було нараховано процентів у розмірі 140,00 грн (7000,00 грн тіла * 1% на день * 2 днів). Позичальник сплатив 982,12 грн – 01.05.2024.
Відтак, станом на 01.05.2024 у позичальника існувала заборгованість в розмірі 6522,94 грн тіла кредиту (7000,00 грн +140,00 процентів + 365,06 грн комісії – 982,12 грн сплачених процентів).

У період з 02.05.2024 по 12.05.2024 (11 днів) відповідачу було нараховано процентів у розмірі 717,52 грн (6522,94 грн тіла * 1% на день * 11 днів). Позичальник сплатив 1239,00 грн – 12.05.2024.
Відтак, станом на 12.05.2024 у позичальника існувала заборгованість в розмірі 6492,52 грн тіла кредиту (6522,94 грн +717,52 процентів + 491,06 грн комісії – 1239,00 грн сплачених процентів).

У період з 13.05.2024 по 08.02.2025 (272 дні) відповідачу було нараховано процентів у розмірі 17659,65 грн (6492,52 грн тіла * 1% на день * 272 дні). 
Відтак, у позичальника існує заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6492,52 грн за тілом кредиту, 17659,65 грн за процентами, 67,89 грн – за комісією.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачував за кредитним договором у більшому розмірі ніж зазначено у розрахунку заборгованості.
Відповідач не надав суду контррозрахунку заборгованості за процентами та тілом кредиту.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з позичальника тіла кредиту в розмірі 6492,52 грн, 17659,65 грн процентів, є підставною.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача 24152,17 грн з яких: 6492,52 грн суми виданого кредиту та 17659,65 грн суми нарахованих процентів, у стягненні тіла кредиту в розмірі 507,48 грн та процентів в розмірі 6943,23 грн, слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач сплатив судовий збір в розмірі – 2662,40 грн, то його належить стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної суми – 2034,60 грн (76,42%).
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1381-0880 від 15.04.2024 у розмірі 24152,17 грн з яких:
- 6492,52 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 17659,65 грн простроченої заборгованості за процентами.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» тіла кредиту в розмірі 507,48 грн та процентів у розмірі 6943,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 2034,60 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування сторін:
Позивач –Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»(01032, м. Київ, Бульвар Лесі Українки; буд. 26, офіс 407, ЄДРПОУ 38548598);
Відповідач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).
Повне судове рішення складене 26.05.2025.

Суддя         Р.Я. Смалюх