УХВАЛА

30 червня 2026 року
м. Київ

справа № 947/33955/24
провадження № 61-8279ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коверги Ганни Володимирівни на постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 
2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання, визнання наймачем жилого приміщення та зобов`язання внести зміни до раніше укладеного договору найму жилого приміщення, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому просив суд: 
- встановити факт постійного проживання позивача за адресою: 
АДРЕСА_1 ;
- визнати ОСОБА_1 наймачем квартири за адресою: 
АДРЕСА_1 замість попереднього наймача ОСОБА_2 ;
- зобов`язати відповідача внести зміни до раніше укладеного договору найму квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме вказати наймачем ОСОБА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання, визнання наймачем жилого приміщення та зобов`язання внести зміни до раніше укладеного договору найму жилого приміщення задоволено.
Установлено факт постійного проживання ОСОБА_1 у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у період 
із 2012 року по 24 квітня 2025 року, разом з іншими членами сім`ї: 
ОСОБА_3 , 1932 року народження, та ОСОБА_2 , 1949 року народження, за їх життя.
Визнано ОСОБА_1 наймачем жилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , замість попереднього наймача ОСОБА_2 , 1949 року народження, у зв`язку з його смертю.
Зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради внести зміни до раніше укладеного договору найму жилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якому наймачем жилого приміщення вказати ОСОБА_1 замість попереднього наймача ОСОБА_2 , 
1949 року народження, у зв`язку з його смертю.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2026 року апеляційну скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання, визнання наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання внести зміни до раніше укладеного договору найму житлового приміщення, відмовлено.
20 червня 2026 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Коверга Г. В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2026 року (надійшла до суду 22 червня 2026 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 250,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року 
№ 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви 
і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2024 році та заявляв 3 позовні вимоги немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги 
у розмірі 5 563,76 грн, а саме:
1) Судовий збір за 3 позовні вимоги немайнового характеру - 3 633,60 грн (1 211,20*3=3 633,60);
2) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 5 813,76 грн (3 633,60*200%)*0,8=5 813,76);
3) Сплачено судового збору - 250,00 грн;
4) Доплата судового збору - 5 563,76 грн (5 813,76-250,00=5 563,76). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коверги Ганни Володимирівни на постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 
2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць