Справа № 214/6701/24
1-кп/214/194/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
захисника – адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеооконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024041750000027 від 05.01.2024 відносно:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Дніпродзержинська (Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянство – України, який має загальну середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимий:
- 29.04.2025 Індустріальним районним судом м. Дніпра за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеним покаранням покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025, остаточно визначено покарання у виді 5 років 02 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-X1 введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. 
В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-IX від 08.05.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 14 травня 2024 року строком на 90 діб.
ОСОБА_4 , діючи повторно, в період дії воєнного стану, 05.01.2024 приблизно о 09:00 год., знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , реалізуючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно здійснив крадіжку грошових коштів у розмірі 60 000 грн. 00 коп. з шафи, яка розташована в кімнаті №1, які належать ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_4 разом з грошовими коштами у розмірі 60 000 грн. 00 коп. з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток у розмірі 60 000 грн. 00 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі. Підтвердив вчинення ним крадіжки за обставин зазначених в обвинувальному акті. Із розміром спричиненого ним збитку згоден, проти висновків експертів не заперечує. Він розкаюється у вчиненому.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
При призначенні покарання, суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, визначається щире каяття. 
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. 
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий (т.2 а.с.96-99), під наглядом лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с.101), однак звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 1992 року з приводу розумової відсталості у ступені помірно-вираженої дебільності, з 2005 року за подальшою медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався (т.2 а.с.267).
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 дане кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, вчинив 05.01.2024, тобто до ухвалення попереднього вироку Індустріальним районним судом м. Дніпра від 29.04.2025.
Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання призначеного покарання покаранням, призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпра від 29.04.2025, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16 грудня 2024 року, відповідно до змісту вироку Індустріального районного суду м. Дніпра від 29.04.2025.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпра від 29.04.2025.
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з  ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 6 058 грн. 24 коп. (т.2 а.с.28, 73).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, – 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Призначити  ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання призначеного покарання покаранням, призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпра від 29.04.2025, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 02 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16 грудня 2024 року, відповідно до змісту вироку Індустріального районного суду м. Дніпра від 29.04.2025.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпра від 29.04.2025.
Стягнути з  ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 6 058 (шість тисяч п`ятдесят) грн. 24 коп.
Речові докази:
-паперові конверти з дактолокартою на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.36);
-DVD-диск із записом інформації, яка перебуває у володінні ПрАТ «ВФ Україна» – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.47);
-DVD-диск із записом інформації, яка перебуває у володінні ПрАТ «Київстар» – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.50);
-паперові конверти з об`єктами дослідження, отриманих за результатами проведення судової трасологічної експертизи від 22.03.2024 за №се-19/104-24/12582-Д – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.82).
Матеріали кримінального провадження за №12024041750000027, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №214/6701/24, провадження №1-кп/214/194/26.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя          ОСОБА_1