ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

25.05.2026   Справа №905/85/26  
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про визнання безпідставною відмови у застосуванні мораторію та зобов`язання вчинити певні дії  

Суддя: ОСОБА_1 .
Секретар судового засідання: ОСОБА_2 . 

У засіданні брали участь (у режимі відеоконференції):
від позивача: ОСОБА_3 – адв.
від відповідача: ОСОБА_4 – адв.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », м.Краматорськ звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », м.Краматорськ, в якому просив:
- визнати безпідставною та скасувати відмову Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у застосуванні мораторію за кредитним договором №26-15-03/14 від 24.01.2014, викладену в листі №55/5.3-05/146099/2025 від 13.11.2025;
- визнати застосованим щодо Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мораторій (звільнення від зобов`язань за кредитним договором №26-15-03/14 від 24.01.2014) у період з 20.10.2025 та протягом одного року з дня припинення або скасування воєнного стану на застосування мораторію.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставну відмову відповідача застосувати мораторій на нарахування та сплату грошових зобов`язань (включаючи відсотки, заборгованість і неустойку) за кредитним договором №26-15-03/14 від 24.01.2014, незважаючи на відповідність позивача умовам п.п.23-24 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, що позбавляє позивача передбаченого законом механізму захисту у період дії воєнного стану та створює ризик неправомірного нарахування і стягнення грошових платежів та неустойки, а також вчинення дій щодо примусового стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 16.02.2026 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/85/26, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві №55/5.3-03/34574/2026 від 10.03.2026 на позовну заяву проти задоволення позову заперечував з посиланням на те, що позичальником не було додано документів на підтвердження відповідності критеріям, які визначені у п.23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Зокрема, заявник надав інформацію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (позичальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (майновий поручитель) без врахування групи пов`язаних контрагентів ( ОСОБА_5 , який є власником та майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 , яка є власником Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 »). У відзиві також вказувалось на ненадання заявником документів, що підтверджували б інформацію про загальну суму дивідендів, виплачених позичальником, а також відносно оціночної вартості майна.

У відповіді б/н від 16.03.2026 на відзив позивач зазначав, що відмовляючи у задоволенні заяв позичальника про застосування мораторію банк не розкрив фактичних підстав своєї відмови, внаслідок чого позичальник був позбавлений можливості зрозуміти зміст зауважень кредитора та надати пояснення або документи для їх усунення. Щодо ненадання заявником інформації про оціночну вартість майна, позивач наполягав на тому, що така інформація наявна у банку. В свою чергу, нульові показники фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є об`єктивним підтвердженням відсутності прибутку для виплати дивідендів.

Відповідач надав заперечення №55/5.3-03/41106/2026 від 23.03.2026 на відповідь на відзив, у яких наполягав на відсутності підстав для задоволенні позову. Окрім того, оскільки позивач повідомляв про свій намір подати додаткові документи, відповідач з посилання на приписи ст.80 Господарського процесуального кодексу України просив не приймати їх до розгляду.

У цій справі сторонами також подавались:
- заяви б/н від 07.04.2026 та №2026.15/01 від 15.04.2026 позивача з додатками, 
- заперечення №55/5.3-03/60245/2026 від 23.03.2026 відповідача проти заяв позивача від 07.04.2026 та від 15.04.2026.

У судовому засіданні 29.04.2026 постановлено ухвалу в протокольній формі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.05.2026 о 12:00 год.
Разом з тим, 20.05.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов лист №596 від 20.05.2026 Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у якому повідомлялось, що у зв`язку з проведенням капітального ремонту ТП-1106, 21.05.2026 з 11:00 год. до 15:00 год. буде припинено подачу електроенергії.
З огляду на об`єктивні причини неможливості проведення судового засідання, з метою реалізації учасниками справи процесуальних прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, згідно з ухвалою від 20.05.2026 суд призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 25.05.2026.
Представники сторін у судове засідання 25.05.2026 з`явились (у режимі відеоконференції), представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.
Крім того, на початку судового засідання представник позивача повідомив суд про те, що втретє звернувся до банку із заявою про застосування мораторію в порядку норм п.23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. На стадії судових дебатів представник позивача зазначив про імовірність мирного вирішення цього спору. Оскільки доказів реального вчинення дій, спрямованих на врегулювання спору (укладення сторонами мирової угоди та звернення до суду із заявою про її затвердження, звернення позивача до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, відмови позивача від позову тощо), суду надано не було, зважаючи на стадію судового розгляду, суд продовжив розгляд справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив.
24.01.2014 між Публічним акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_2 (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (позичальник) був укладений кредитний договір №26-15-03/14, згідно з п.2.1 якого банк зобов`язався надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі 31827692 грн та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.06.2017, залишеним без змін постановою ІНФОРМАЦІЯ_7 від 14.02.2018, у справі №908/6279/14 за позовом Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про стягнення 38730602,36 грн, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 31827692 грн – заборгованість за тілом кредиту, 66838,17 грн – комісійна винагорода банку, 3966968,63 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 962218,56 грн – інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту, 94846,33 грн – інфляційні втрати за прострочення сплати процентів, 99389,26 грн – 3% річних за прострочення сплати кредиту, 34747,80 грн – 3% річних за прострочення сплати процентів, 560,35 грн – 3% річних за прострочення сплати комісії, 69915,06 грн – витрати на сплату судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.
04.08.2017 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.

Крім того, в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувала справа 905/3534/15 за позовом Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » до Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі ліквідаційної комісії, за участю третіх осіб 1 і 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про визнання вимог кредитора та включення до реєстру вимог кредиторів і за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », до відповідачів 1 і 2, Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », Товариства з обмеженною відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі ліквідаційної комісії, за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 , про визнання включеними до реєстру вимог кредиторів та припиненими не включені до реєстру вимоги.
Рішенням від 21.11.2017 у вказаній справі, зокрема, визнано вимоги Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » до Товариства з обмеженною відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зі сплати заборгованості в сумі 36482678,87 грн, з яких: 31827692 грн – заборгованість за кредитом, 3961996,80 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, 66838,17 грн – заборгованість за комісією, 515254,85 грн – 3% річних за кредитом, 109057,49 грн – 3% річних за процентами, 1839,56 грн – 3% річних за комісією.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі ліквідаційної комісії включити вимоги Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » в сумі 36482678,87 грн, з яких: 31827692 грн – заборгованість за кредитом, 3961996,80 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, 66838,17 грн – заборгованість за комісією, 515254,85 грн – 3% річних за кредитом, 109057,49 грн – 3% річних за процентами, 1839,56 грн – 3% річних за комісією до реєстру кредиторів Товариства з обмеженною відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
08.12.2017, зокрема, в цій частині господарським судом було видано відповідний наказ.

Також, в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_9 перебувала справа №905/3496/16 за позовом Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » до Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про відстрочення виконання зобов`язання.
Рішенням від 13.03.2019 у цій справі, залишеним без змін постановою ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13.05.2019 і постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.11.2019, в тому числі, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » задоволено повністю. В рахунок часткового погашення перед Публічним акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » заборгованості за кредитним договором №26-15-03/14, яка станом на 01.11.2016 становить у загальному розмірі 38500001,80 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 31827692 грн, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 3958946,83 грн, простроченої заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 66838,17 грн, пені за процентами у розмірі 789937,53 грн, пені за комісійними винагородами у розмірі 8459,01 грн, 3% річних за основним боргом у розмірі 1704344,83 грн, 3% річних за простроченими процентами у розмірі 139777,72 грн, 3% річних по комісійним винагородам у розмірі 4005,71 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №6 від 25.01.2014, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , та зареєстрований в реєстрі за №202/05, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме нежитлове приміщення в підвалі на першому та другому поверхах житлового будинку літ. А-11, загальною площею 346,1 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відмовлено повністю.
За наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 14.06.2019 у справі №905/3496/16 17.06.2021 було відкрито виконавче провадження №65827872.

10.08.2025 набув чинності Закон України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану» від 27.03.2025 №4340-IX (далі – Закон №4340-IX), яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктами 23-29, якими запроваджено можливість застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі, за умови звернення позичальника з відповідною заявою та його відповідності сукупності умов.
Згідно з пояснювальною запискою до проекту вказаного закону, його метою і завданням визначено захист інтересів підприємців, та в першу чергу аграріїв, які через збройну агресію росії та пов`язану втрату заставленого майна втратили можливість вести відповідну господарську діяльність, внаслідок чого не можуть вчасно виконувати свої зобов`язання перед банками-кредиторами за раніше залученими кредитами та перед лізингодавцями за договорами фінансового лізингу.

Враховуючи, що, на переконання позивача, зобов`язання за кредитним договором №26-15-03/14 від 24.01.2014 підпадають під ознаки, визначені Законом №4340-IX, Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звернулось до Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із заявою №28/01 від 28.08.2025 про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту №26-15-03/14 від 24.01.2014. Про наявність додатків до цієї заяви не зазначалось.
У відповідь на вказану заяву банк листом №55/5.3-02/120102/2025 від 17.09.2025 повідомив про відмову у застосуванні мораторію на нарахування та сплату грошових зобов`язань за договором, у зв`язку з ненаданням позивачем всієї необхідної інформації та документів на підтвердження відповідності позичальника передбаченим законом умовам.

Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повторно звернулось до банку із заявою №20/02 від 20.10.2025 про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту №26-15-03/14 від 24.01.2014. У цій заяві було визначено 29 додатків: фін звіти ІНФОРМАЦІЯ_11 за 2019-2024 роки з квитанціями до них, виписка з ДАБ станом на 2024 рік, структура власності ДАБ станом на 27.02.2024, витяг з ЄДР щодо ДАБ станом на 16.10.2025, витяг з ЄДР щодо ІНФОРМАЦІЯ_12 , структура власності АДГ станом на 10.01.2025, фін звіти ІНФОРМАЦІЯ_12 за 2019-2024 роки з квитанціями до них.
Листом №55/5.3-05/146099/2025 від 13.11.2025 банк надав відповідь на заяву №20/02 від 20.10.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », згідно з якою повідомив про відмову у застосуванні мораторію на нарахування та сплату грошових зобов`язань за договором. 
При цьому, банк посилався на те, що інформація, зазначена у заяві щодо дотримання критерію, визначеного підпунктом 1 п.23 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (щодо сукупного річного доходу за 2021 рік) стосується Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (майнового поручителя) без врахування групи пов`язаних контрагентів. Документи, що підтверджували б інформацію щодо сукупного річного доходу за 2021 рік стосовно групи пов`язаних контрагентів, до заяви не додано.
Документів, що підтверджували б інформацію, зазначену в заяві щодо дотримання критеріїв, визначених підпунктами 2-4, 6 п.23 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до заяви не додано.
Документів, що підтверджували б інформацію, зазначену в заяві щодо дотримання критерію, визначеного підпунктами 5 п.23 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (щодо сукупного річного доходу за попередній звітний рік) стосується Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (позичальника) без врахування групи пов`язаних контрагентів. Документи, що підтверджували б інформацію щодо сукупного річного доходу за попередній звітний рік стосовно групи пов`язаних контрагентів, до заяви не додано.
Спір у цій справі виник у зв`язку із тим, що позивач не погоджується із прийнятим банком рішенням, викладеним у листі №55/5.3-05/146099/2025 від 13.11.2025 про відмову у застосуванні мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту №26-15-03/14 від 24.01.2014, вважає його необґрунтованим, невмотивованим, протиправним та таким, що перешкоджає реалізації Товариством з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » свого права на застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням.
Так, позивач зазначив, що ним було подано банку всі відомі відомості щодо доходів Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тоді як про необхідність надання інформації щодо пов`язаних контрагентів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у відмові банку не зазначалось, внаслідок чого позичальник був позбавлений можливості зрозуміти зміст зауважень кредитора та надати пояснення або документи для їх усунення.
Відповідач щодо заявлених позовних вимог заперечив, вказуючи, що ним належним чином було розглянуто подані позивачем заяви про застосування мораторію та надано аргументовані відповіді, які ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Зокрема, відповідач зауважив, що саме на позивача покладений обов`язок зазначення у своїй заяві всієї інформації, що вимагається законом, з наданням документів на її підтвердження, тоді як банк лише оцінює відповідність позичальника критеріям, встановленим законом, на підставі документів і відомостей, поданих позичальником.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 вказаного кодексу передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з ч.1 ст.5 зазначеного кодексу, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до Закону №4340-IX, який набрав чинності 10.08.2025, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 23-36.
За змістом п.23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, позичальник (у тому числі його правонаступник), який є суб`єктом господарювання, має право звернутися до кредитодавця (позикодавця) або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - заява), за сукупності таких умов:
1) сукупний річний дохід позичальника за 2021 рік (з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, що визначаються в порядку і за критеріями, встановленими ІНФОРМАЦІЯ_13 ) не перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України;
2) договір кредиту (позики) з позичальником було укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану»;
3) виконання зобов`язання за договором кредиту (позики) забезпечено заставою, іпотекою:
а) нерухомого майна, обладнання та/або устаткування, яке визначено індивідуальними ознаками, відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства та станом на день подання заяви знаходиться на територіях активних бойових дій, у тому числі територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; та/або
б) транспортних засобів, які знищено, загублено, викрадено, втрачено та/або які вибули з володіння позичальника не з його волі іншим шляхом на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Факт знищення, загублення, викрадення, втрати та/або вибуття з володіння позичальника (його правонаступника) не з його волі іншим шляхом транспортного засобу може підтверджуватися заявою про вчинення кримінального правопорушення та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень, відкритих не пізніше 30 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», а якщо такі обставини виникли після набрання ним чинності - відкритих не пізніше 180 днів з дня початку бойових дій на відповідній території або з дня початку її тимчасової окупації Російською Федерацією, визначеного відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;
4) на день укладення договору кредиту (позики) оціночна вартість майна, передбаченого підпунктом 3 цього пункту, становила понад 50 відсотків оціночної вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язання за таким договором кредиту (позики);
5) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 цього пункту) не перевищує 75 відсотків його річного доходу за 2021 рік; або
загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, не перевищує 50 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році. При визначенні загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника, не враховуються угіддя, які розташовані на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією;
6) загальна сума дивідендів, виплачених позичальником з дня, коли застава, іпотека отримали статус, передбачений підпунктом 3 цього пункту, до дня подання заяви, становить не більше 20 відсотків від суми основного боргу за договором кредиту (позики). Ця умова не поширюється на виплату дивідендів загальною сумою менше 150 тисяч гривень.
У п. 24 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України визначено, що позичальник надсилає заяву про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - мораторій), у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу кредитора, зазначену в договорі кредиту (позики).
Заява підписується позичальником або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій). Заява в електронній формі підписується відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
У заяві зазначаються:
1) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб - підприємців) позичальника (його правонаступника), його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб - підприємців), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності);
2) повне найменування кредитора, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;
3) реквізити та дата укладення договору кредиту (позики);
4) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік та за 2021 рік; або загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, та сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році;
5) загальна сума дивідендів, передбачених підпунктом 6 пункту 23 цього розділу;
6) реквізити та дата укладення договору застави, іпотеки, поруки (за наявності), яким забезпечено виконання зобов`язань за договором кредиту (позики);
7) відомості щодо застави, іпотеки, яка забезпечує виконання зобов`язання за договором кредиту (позики);
8) відомості щодо майна, передбаченого підпунктом 3 пункту 23 цього розділу, та день набуття цим майном відповідного статусу; оціночна вартість такого майна станом на дату укладення договору застави, іпотеки; частка такого майна в оціночній вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язань за договором кредиту (позики).
До заяви додаються документи, що підтверджують інформацію, зазначену у ній.
Позичальник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.
Відповідно до п.25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України кредитор на підставі отриманої заяви та доданих до неї документів протягом 20 робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про застосування мораторію або відмову у застосуванні мораторію.
Кредитор надсилає рішення, передбачене абзацом першим цього пункту, у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу позичальника, зазначену в договорі кредиту (позики), негайно у день прийняття такого рішення.
У разі неподання позичальником документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, або надання недостовірної інформації кредитор має право відмовити позичальнику у застосуванні мораторію.
Рішення про відмову у застосуванні мораторію повинно бути вмотивованим.
У разі прийняття кредитором рішення про відмову у застосуванні мораторію через невідповідність позичальника критеріям, передбаченим підпунктами 1, 5 пункту 23 цього розділу, кредитор у рішенні про відмову зазначає:
склад групи контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів;
критерії, встановлені ІНФОРМАЦІЯ_13 , на підставі яких кожен контрагент включений у групу пов`язаних контрагентів, та відповідне значення таких критеріїв;
розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік.
Рішення кредитора про відмову у застосуванні мораторію може бути оскаржено до господарського суду.
Пунктом 29 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо кредитор безпідставно прийняв рішення про відмову у застосуванні мораторію та встановлення цих обставин судом, мораторій вважається таким, що застосований з дня отримання кредитором заяви позичальника, передбаченої пунктом 24 цього розділу.

Однією із суттєвих умов застосування мораторію є умова, що сукупний річний дохід позичальника за 2021 рік (з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, що визначаються в порядку і за критеріями, встановленими ІНФОРМАЦІЯ_13 ), не перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.
Відповідно до Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою №368 від 28.08.2001 Національного Банку України, два або більше контрагенти вважаються одним контрагентом (групою пов`язаних контрагентів) і такими, що несуть спільний економічний ризик, за наявності хоча б одного з таких критеріїв:
1) відносини контролю: один з контрагентів здійснює контроль над іншим (іншими) контрагентом (контрагентами); контрагенти мають спільного контролера;
2) економічна залежність: якщо один з контрагентів матиме фінансові проблеми з фінансуванням або виконанням зобов`язань, то інший(і) контрагент(и) внаслідок цього також найімовірніше буде(уть) мати проблеми з фінансуванням або виконанням зобов`язань.
У розумінні п.14.1.159 Податкового кодексу України, пов`язані особи – це юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:
а) для юридичних осіб, зокрема:
одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків (крім міжнародних фінансових організацій, які відповідно до міжнародних договорів України наділені привілеями та імунітетами, та суб`єктів господарювання, власником істотної участі у розмірі 75 і більше відсотків у яких є такі міжнародні фінансові організації);
одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 25 і більше відсотків;
одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) одноособових виконавчих органів кожної такої юридичної особи;
одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу колегіального виконавчого органу або наглядової ради кожної такої юридичної особи;
принаймні 50 відсотків складу колегіального виконавчого органу та/або наглядової ради кожної такої юридичної особи складають одні і ті самі фізичні особи;
одноособові виконавчі органи таких юридичних осіб призначені (обрані) за рішенням однієї і тієї самої особи (власника або уповноваженого ним органу);
юридична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради;
кінцевим бенефіціарним власником (контролером) таких юридичних осіб є одна і та сама фізична особа;
повноваження одноособового виконавчого органу таких юридичних осіб здійснює одна і та сама особа;
б) для фізичної особи та юридичної особи, зокрема:
фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків;
фізична особа є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи.
Як зазначалось, Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звернулось до банку із заявою №20/02 від 20.10.2025 про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту №26-15-03/14 від 24.01.2014. У цій заяві було визначено 29 додатків: фін звіти ІНФОРМАЦІЯ_11 за 2019-2024 роки з квитанціями до них, виписка з ДАБ станом на 2024 рік, структура власності ДАБ станом на 27.02.2024, витяг з ЄДР щодо ДАБ станом на 16.10.2025, витяг з ЄДР щодо АДГ, структура власності АДГ станом на 10.01.2025, фін звіти ІНФОРМАЦІЯ_12 за 2019-2024 роки з квитанціями до них.
Тобто, разом із заявою надавалась інформація відносно Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (позичальника) і Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (майнового поручителя).
Разом з тим, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:
- учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (позичальника) є: ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі – 0,15%, ОСОБА_8 з часткою у статутному капіталі – 99,85%,
- засновницею Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (майнового поручителя) є: ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі – 100%.
При цьому, умова підпункту 4 п.24 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо зазначення у заяві сукупного річного доходу позичальника за попередній звітний рік та за 2021 рік має застосовуватись у взаємозв`язку з підпунктами 1, 5 п.23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у яких конкретизовано, що сукупний річний дохід позичальника за 2021 рік та за попередній звітний рік визначається саме з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів.
Крім іншого, позивач стверджував, що у банку наявні документи, у зв`язку з неподанням яких, Товариству з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було відмовлено у застосуванні мораторію, як-то відомості про оцінку майна. 
Однак, саме на позичальника (позивача) покладається обов`язок із надання відповідних даних та документів, які підтверджують сукупність умов, визначених п.23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, тоді як кредитор (відповідач) лише оцінює відповідність позичальника критеріям, встановленим законом, виключно на підставі поданих йому документів та відомостей. Оформлення заяви у зрозумілій для кредитора формі і надання всіх необхідних і достатніх документів на її підтвердження в інтересах позичальника, що звертається із заявою про застосування мораторію.
З огляду на викладене, суд вважає, що у зв`язку з ненаданням позивачем всієї необхідної інформації та документів на підтвердження відповідності позичальника передбаченим законом умовам, що є істотним для оцінки підстав застосування мораторію, банк обґрунтовано відмовив у застосуванні мораторію на нарахування та сплату грошових зобов`язань.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у задоволенні заяви позивача про застосування мораторію, оформлене листом №55/5.3-05/146099/2025 від 13.11.2025, є таким, що прийняте у межах наданих повноважень та з дотриманням вимог законодавства, а підстави для визнання його незаконним та скасування відсутні.
Зважаючи на похідний характер другої вимоги позову, у суду відсутні підстави для визнання застосованим щодо Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мораторію (звільнення від зобов`язань за кредитним договором №26-15-03/14 від 24.01.2014) у період з 20.10.2025 та протягом одного року з дня припинення або скасування воєнного стану на застосування мораторію.
Водночас, відмова відповідача у застосуванні мораторію не позбавляє позивача права на повторне звернення до банку із відповідною заявою та підтверджуючими документами, що, як повідомлено сторонами під час розгляду цієї справи по суті, має місце.
Наразі, під час розгляду справи позивач надав до матеріалів справи інформацію відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .
Однак, рішення про застосування мораторію приймається кредитором за відповідною процедурою, передбаченою пунктами 23-29 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та за наслідками оцінки кредитором відповідності позичальника критеріям, встановленим законом, тоді як суд не може перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншої особи (у цьому випадку – банку).

Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » залишається судом без задоволення у повному обсязі.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 5324,80 грн підлягає віднесенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 25.05.2026.

Повний текст рішення складено 04.06.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1