УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року
м. Київ
справа № 162/701/23
провадження № 51 - 1188 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 17 березня 2026 року,
встановив:
Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 26 березня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 17 березня 2026 року вирок місцевого суду залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 травня 2026 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 17 березня 2026 року.
Засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, доводи якої за змістом аналогічні касаційній скарзі, за якою ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2026 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Вивчивши касаційну скаргу скаржника, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Зі змісту положень статей 424, 425 КПК вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої статті 8, статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.  
З урахуванням зазначеного та того, що ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2026 року прийнято рішення по суті вимог касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , оскільки з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень не вбачалось підстав для її задоволення, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 використав своє право на касаційне оскарження судових рішень щодо нього, у зв`язку із чим зазначені судове рішення не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге, а інших обставин у новій касаційній скарзі засуджений не наводить. 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про те, що оскаржуване судове рішення щодо ОСОБА_4 з таких самих підстав не може вдруге бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 17 березня 2026 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5