ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/19623/25
провадження № 2/753/3615/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Петрової Т.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дарницького районного міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Євро-Реконструкція" звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та абонентської плати у розмірі 304 977,63 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 25 469,98 грн., 3 % річних у розмірі 6 230,29 грн. та судовий збір в розмірі 5 050,17 грн. 
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і квартирі 3 здійснюється ТОВ "Євро-Реконструкція" на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
23 липня 2014 року у газеті "Хрещатик" (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті "Хрещатик" 06 серпня 2014 року (№ 111 (4511). Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ "Євро-Реконструкція" 13.10.2021 року. 
Проте, договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між відповідачами та позивачем не був укладений, заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ "Євро-Реконструкція" від мешканців вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася. 
Відсутність договору про надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг в повному обсязі.
Відповідачі своєчасно з січня 2016 року включно не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, з липня 2016 року за послуги з гарячого водопостачання та з листопада 2021 року за абонентське обслуговування, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 30.04.2025 року в сумі 304 977,63 грн., з яких заборгованість з постачання теплової енергії становить 34 212,63 грн., заборгованість за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 268 652,64 грн., заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 2 112,36 грн., що є підставою для звернення до суду з вказаним позовом (а.с. 1-36).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києві відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін (а.с. 42-43).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києві підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті (а.с. 106).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києві провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, було закрито в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 , внаслідок його смерті; продовжено розгляд цивільної справи №753/19623/25 за позовом ТОВ «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому він просить суд проводити судовий розгляд без його участі, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідачі, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву не подали, викликались до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверти повернулись до суду без вручення адресатам з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.
Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і квартира 3 здійснюється ТОВ "Євро-Реконструкція" на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198 та відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10 квітня 2014 року, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії (а.с. 23-29, 29-34, 34).
Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2017 року по 22.10.2025 року зареєстровані відмінні від відповідачів особи, а саме: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 40).
У відповідності до листа № 101-10491 від 24.11.2025 року, відповідно до наказу органу приватизації Дарницької квартирно-експлуатаційної частини району від 26.01.1994 року № 42 було, свого часу, квартиру було приватизовано та видано свідоцтво про право власності на житло на ім`я: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рівних долях. Згідно з відомостями, які містяться в картотеці реєстраційного обліку та в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва», за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 01.07.2014 року по 18.11.2025 року зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 57-59).
Згідно з розрахунку заборгованості з постачання теплової енергії, наданого позивачем, заборгованість відповідачів з січня 2016 року по квітень 2025 року складає 34 212,63 грн., 3% річних - 2 148,02 грн. та інфляційні втрати 7 218,45 грн. (а.с. 10-13).
Згідно з розрахунку заборгованості з постачання гарячої води, наданого позивачем, заборгованість відповідачів з липня 2016 року по квітень 2025 року складає 268 652,64 грн., 3% річних - 4 081,42 грн. та інфляційні втрати 18 240,54 грн. (а.с. 14-17).
Згідно з розрахунку заборгованості з оплати за абонентське обслуговування, наданого позивачем, заборгованість відповідачів з листопада 2021 року по квітень 2025 року складає 2 112,36 грн., 3% річних - 0,85 грн. та інфляційні втрати 10,99 грн. (а.с. 18-20).
Відповідно до ст.ст. 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Як вбачається зі змісту ст.ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.
Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.
Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» визначило відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як співвласників приватизованої у 1994 році квартири АДРЕСА_1 . 
Станом на дату розгляду справи, відповідачка ОСОБА_3 не є власником вищевказаної квартири, що підтверджується відповіддю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 123). Крім того, наявними у матеріалах справи, письмовими доказами підтверджується, що відповідачка ОСОБА_3 не зареєстрована у вказаному житловому приміщенні.
Також позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що інша відповідачка ОСОБА_2 є співвласником спірної квартири, зареєстрована або фактично проживає у ній.
Надані позивачем довідка про склад сім`ї наймача та свідоцтво про право власності на квартиру, видане у 1994 році (а.с. 61, 63), були складені понад тридцять років тому, а тому самі по собі не можуть бути належним та достатнім доказом того, що на момент розгляду справи власниками спірної квартири є саме відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Суд враховує, що протягом такого тривалого періоду право власності на зазначене нерухоме майно могло неодноразово переходити до інших осіб на підставі цивільно-правових договорів, спадкування чи з інших передбачених законом підстав.
Відтак зазначені документи підтверджують лише обставини, які існували на момент їх видачі, однак не є належним доказом актуального правового статусу спірної квартири та її власників на час звернення до суду.
Оцінивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено, що позивачем пред`явлено позов до неналежних відповідачів.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на те, що позивачем не надано доказів того, що у період з січня 2016 року по травень 2025 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , власниками особового рахунку № О/Р НОМЕР_1 та співвласниками квартири, суд дійшов до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними відповідачами у даній справі. 
Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.
З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє.
З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має право проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
При цьому, позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача не заявлялось.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права звернутися до суду з позовом до належного відповідача (відповідачів).
Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 4, 10, 12, 13, 48, 51, 76-82, 89, 175, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:          Осіпенко Л.М.