ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 м. Дніпро Справа № 904/3299/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Андрейчука Л.В. (доповідач),
суддів: Віннікова С.В., Левшиної Г.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 (суддя Красота О.І.) 
у справі № 904/3299/25
за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг
до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, 
про стягнення грошових коштів, 3% річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання у розмірі 125 728,75 грн, 3% річних у розмірі 1 508, 75 грн та інфляційних втрат у розмірі 5 361, 73 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 690 від 03.11.2016, укладеного між сторонами, в частині дотримання правил експлуатації та користування системами централізованого водопостачання. 
Позивач зазначає, що відповідно до умов вказаного договору ним здійснювалося надання відповідачу послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення щодо об`єктів водокористування, визначених додатками до договору, а відповідач, у свою чергу, був зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства та умов договору щодо користування системами централізованого водопостачання та забезпечення належного стану вузлів обліку води.
На виконання умов договору, як зазначає позивач, 27.11.2024 уповноваженими представниками КП «Кривбасводоканал» під час технічного обстеження систем водопостачання у приміщенні ТРП-11, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олексія Різниченка, 24-А, встановлено факт порушення правил експлуатації та користування системами централізованого водопостачання в частині підключення до приладу обліку ДУ-20 см, що відповідно до пункту 2 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 вважається самовільним приєднанням до систем централізованого водопостачання. 
Позивач вказує, що за результатами проведеного обстеження складено Акт № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024, Акт технічного обстеження № 1619ТІ від 27.11.2024, а також видано припис № 1781. При цьому представник відповідача від підписання зазначених актів відмовився, у зв`язку з чим відповідний акт підписано представниками позивача та двома свідками. 
Також позивач зазначає, що на підставі положень розділу IV Правил № 190 ним здійснено розрахунок витрат води по об`єкту відповідача за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олексія Різниченка, 24-А, як за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання за період з 26.11.2024 по 27.11.2024, у зв`язку з чим відповідачу нараховано до сплати 125 728,75 грн. 
Позивач посилається на те, що 09.12.2024 на адресу відповідача направлено рахунок № 992/1570/р.IV від 03.12.2024, акт приймання-передачі послуг, акт про виявлення самовільного приєднання № 49/24 від 27.11.2024, акт технічного обстеження та припис № 1781, а в подальшому — вимогу від 13.05.2025 № 28-20/14705 про сплату заборгованості. 
Однак, як зазначає позивач, відповідач суму, нараховану за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, у добровільному порядку не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Таким чином, позовні вимоги КП «Кривбасводоканал» зводяться до стягнення з АТ «Криворізька теплоцентраль» суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання у розмірі 125 728, 75 грн, а також нарахованих на зазначену суму 3% річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25 позов Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково. 
Стягнуто з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» суму, нараховану за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання у розмірі 125 728,75 грн, 3% річних у розмірі 1 146, 89 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 361, 73 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 415, 79 грн. В іншій частині позову відмовлено. 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив із того, що між сторонами укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 690 від 03.11.2016, який є чинним, а відтак підлягає виконанню сторонами. 
Судом встановлено, що 27.11.2024 представниками позивача під час технічного обстеження систем водопостачання у приміщенні ТРП-11, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олексія Різниченка, 24-А, виявлено факт порушення правил експлуатації та користування системами централізованого водопостачання в частині підключення до приладу обліку ДУ-20 см, що відповідно до пункту 2 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 є самовільним приєднанням до систем централізованого водопостачання та водовідведення. 
Суд зазначив, що за результатами проведеного обстеження складено Акт № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024, який у зв`язку з відмовою представника відповідача від підписання був підписаний представниками позивача та двома свідками із зазначенням їх персональних даних, що відповідає вимогам Правил № 190. 
Також суд виходив із того, що позивачем відповідно до положень розділу IV Правил № 190 здійснено розрахунок витрат води по об`єкту відповідача як за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, у зв`язку з чим відповідачу нараховано до сплати 125 728, 75 грн. 
При цьому суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлений позивачем факт самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання або свідчили про безпідставність здійсненого позивачем нарахування.
Крім того, суд врахував, що позивачем на адресу відповідача направлялися рахунок на оплату, акт приймання-передачі послуг, акт про виявлення самовільного приєднання, акт технічного обстеження та припис, однак відповідач суму заборгованості у добровільному порядку не сплатив. 
З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, а також 3% річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Кривбасводоканал» відмовити у повному обсязі. 
В апеляційній скарзі апелянт просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, у розмірі 125 728, 75 грн, 3% річних у розмірі 1 146, 86 грн, інфляційних втрат у розмірі 5 361, 73 грн та судового збору у розмірі 2 415, 79 грн. 
Апелянт зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи та неналежній оцінці наявних у матеріалах справи доказів, у зв`язку з чим вважає його таким, що підлягає скасуванню. 
Таким чином, апеляційна скарга зводиться до вимоги скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог як такого, що, на думку апелянта, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а також без належної оцінки доказів, наявних у матеріалах справи. 
Апелянт вказує, що суд дійшов помилкового висновку про доведеність факту самовільного приєднання відповідача до систем централізованого водопостачання, тоді як, на думку скаржника, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність такого порушення з боку АТ «Криворізька теплоцентраль». 
Зокрема, скаржник наголошує, що 26.11.2024 позивачем уже проводилась перевірка систем водопостачання ТРП-11 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олексія Різниченка, 24-А, за результатами якої складено відповідний акт, підписаний представниками сторін, та не встановлено жодних порушень щодо експлуатації та користування системами водопостачання. При цьому, як зазначає скаржник, уже наступного дня, 27.11.2024, позивачем без будь-якого попереднього повідомлення відповідача складено акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування № 49/24, у якому зафіксовано нібито безоблікове самовільне підключення до мереж водопостачання. 
Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» вважає, що зазначені обставини свідчать про суперечливість та недоведеність позиції позивача, оскільки за результатами перевірки від 26.11.2024 будь-яких порушень виявлено не було, що, на думку скаржника, виключає можливість встановлення вже наступного дня факту самовільного приєднання без належного підтвердження часу, способу та обставин виникнення такого підключення. 
Крім того, скаржник зазначає, що технічне обстеження від 27.11.2024 проведено позивачем із порушенням умов Договору № 690 від 03.11.2016, а саме підпункту 4.2.5 договору, яким передбачено обов`язок попереднього повідомлення споживача не менше ніж за добу про проведення технічного чи профілактичного огляду систем водопостачання. При цьому, як стверджує апелянт, позивачем не надано доказів такого повідомлення відповідача. 
Апелянт також посилається на положення пункту 4 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190, відповідно до яких факт самовільного приєднання має фіксуватися за участю споживача, який самовільно приєднався до систем водопостачання та водовідведення, тоді як, на думку апелянта, позивачем не забезпечено належної участі представника відповідача при складанні акту № 49/24. 
Окремо Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» наголошує на тому, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача щодо меж балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Так, скаржник зазначає, що відповідно до акту розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності від 16.10.2008 КП «Кривбасводоканал» несе відповідальність за експлуатацію та обслуговування водопроводу діаметром 250 мм до фундаменту будівлі, тоді як КПТМ «Криворіжтепломережа», яка раніше передала ТРП-11 у користування відповідача, відповідає за експлуатацію водопровідних мереж від зовнішнього зрізу фундаменту будівлі та трубопроводів всередині ТРП-11. 
У зв`язку з наведеним апелянт вважає, що суд безпідставно погодився із здійсненим позивачем розрахунком витрат води, оскільки при його проведенні позивач застосував діаметр водопровідного вводу 300 мм, тоді як, за твердженням скаржника, максимальний діаметр водопроводу за спірною адресою становить 250 мм. На думку апелянта, навіть за умови наявності самовільного приєднання використання позивачем показника 300 мм є безпідставним та призвело до неправильного визначення розміру нарахувань. 
Крім того, АТ «Криворізька теплоцентраль» зазначає, що Акт № 49/24 від 27.11.2024 оформлений неналежним чином та не дає можливості встановити конкретне порушення, яке нібито було допущено відповідачем. Зокрема, скаржник вказує, що в акті не конкретизовано, у чому саме полягає безоблікове підключення, до яких саме мереж водопостачання здійснено підключення, не зазначено місце виявлення незареєстрованої врізки, а також відсутня належна конкретизація виявленого порушення. 
Апелянт також звертає увагу на те, що, на його думку, позивачем не доведено факту самовільного користування водопостачанням саме відповідачем, а суд безпідставно поклав в основу рішення виключно доводи та документи, складені самим позивачем, без належної оцінки заперечень відповідача. 
Разом з тим скаржник зазначає, що судом порушено вимоги статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, оскільки надані позивачем докази не є достатніми та беззаперечними для підтвердження заявлених вимог, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Таким чином, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт самовільного приєднання відповідача до систем централізованого водопостачання, а також правомірність здійсненого розрахунку, у зв`язку з чим оскаржуване рішення, на думку апелянта, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення, вважає доводи апелянта безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду, у зв`язку з чим просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі №904/3299/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» без задоволення. 
Позивач зазначає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, підтверджуються належними та допустимими доказами, які були повністю досліджені судом, а всі обставини справи встановлені належним чином. 
Заперечуючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності проведення технічного обстеження 27.11.2024, КП «Кривбасводоканал» посилається на статтю 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та умови договору, відповідно до яких підприємство питного водопостачання має право здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання, систем водопостачання та вимагати усунення виявлених порушень. 
Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" зазначає, що 27.11.2024 уповноваженими представниками КП «Кривбасводоканал» під час технічного обстеження систем водопостачання у приміщенні ТРП-11 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олексія Різниченка, 24-А, встановлено факт порушення правил експлуатації та користування системами централізованого водопостачання в частині підключення до приладу обліку ДУ-20 см, що відповідно до пункту 2 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 вважається самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення. 
Позивач також зазначає, що відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання, а самостійне підключення до таких систем прямо визначено Правилами як самовільне приєднання.
КП «Кривбасводоканал» наголошує, що відповідно до пункту 4 розділу IV Правил № 190 у разі відмови споживача від підписання акту про самовільне приєднання та/або самовільне користування такий акт підписується представником виконавця послуг та не менше ніж двома свідками із зазначенням їх персональних даних. У зв`язку з цим позивач зазначає, що Акт № 49/24 від 27.11.2024 оформлений відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки представник відповідача від його підписання відмовився, а сам акт підписаний представниками позивача та двома свідками із зазначенням їх персональних даних, місця проживання, номерів телефонів та особистих підписів. 
Позивач також посилається на пункт 10.4.5 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України № 30, відповідно до якого у разі виявлення самовільного приєднання споживача до системи водопостачання складається відповідний акт. 
Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність здійсненого розрахунку КП «Кривбасводоканал» зазначає, що відповідно до пункту 6 розділу IV Правил № 190 виробник здійснює розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води 0,7 м/сек та дією її повним перерізом. Керуючись зазначеними положеннями, позивачем здійснено розрахунок витрат води по об`єкту відповідача за одну добу — з моменту підписання сторонами акту від 26.11.2024 до моменту виявлення порушення 27.11.2024. 
При цьому позивач зазначає, що діаметр труби вводу при проведенні розрахунку визначався на підставі даних, які містяться в актах технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення, а також у зв`язку з невиконанням відповідачем припису щодо надання технічних умов на приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення. 
КП «Кривбасводоканал» також зазначає, що 03.12.2024 позивачем складено та підписано акт приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до якого відповідачу нараховано 4273 мі води, а також сформовано рахунок № 992/1570/р.IV від 03.12.2024 на суму 125 728, 75 грн. 
Крім того, позивач зазначає, що 09.12.2024 на адресу відповідача разом із листом № 28-20/19368 направлено рахунок, акт приймання-передачі послуг, акт про виявлення самовільного приєднання № 49/24, акт технічного обстеження № 1619ТІ та припис № 1781, а 14.05.2025 — вимогу про сплату заборгованості. Однак відповідач суму, нараховану за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, у добровільному порядку не сплатив. 
Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" також посилається на статті 530 та 610 Цивільного кодексу України та зазначає, що відповідач, отримавши рахунок 11.12.2024, був зобов`язаний здійснити оплату у строк до 25.12.2024 включно, однак свого обов`язку не виконав, чим допустив порушення договірних зобов`язань. 
Крім того, позивач вважає, що наявні у матеріалах справи акти технічного обстеження, акт про виявлення самовільного приєднання, припис, розрахунок витрат води та інші письмові докази у своїй сукупності підтверджують факт допущеного відповідачем порушення та обґрунтованість заявлених позовних вимог.
На думку КП «Кривбасводоканал», доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та не спростовують встановленого судом факту самовільного приєднання відповідача до систем централізованого водопостачання, правомірності складення акту № 49/24 та обґрунтованості здійсненого розрахунку.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2026 для розгляду справи № 904/3299/25 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Андрейчука Л.В. (доповідач), суддів Левшиної Г.В., Віннікова С.В. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25. Одночасно витребувано матеріали справи № 904/3299/25 з Господарського суду Дніпропетровської області. 
З урахуванням того, що ціна позову у справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції ухвалив здійснювати її розгляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
10.04.2026 від Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини 13 статті 8 та частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

Встановлені судом обставини справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимоги Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання у розмірі 125 728, 75 грн, а також 3% річних та інфляційних втрат. 
Колегією суддів встановлено, що 03.11.2016 між Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» як виробником та Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як споживачем укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 690. 
Відповідно до умов зазначеного договору КП «Кривбасводоканал» зобов`язалося надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а споживач — своєчасно оплачувати надані послуги, дотримуватись вимог законодавства у сфері водопостачання та забезпечувати належний технічний стан внутрішньобудинкових мереж та вузлів обліку. 
Як вбачається з матеріалів справи, що 26.11.2024 представниками КП «Кривбасводоканал» та АТ «Криворізька теплоцентраль» проведено технічне обстеження систем водопостачання на об`єкті ТРП-11, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олексія Різниченка, 24-А, за результатами якого складено відповідний акт технічного обстеження. 
Разом із тим, 27.11.2024 уповноваженими представниками КП «Кривбасводоканал» під час проведення технічного обстеження систем водопостачання на зазначеному об`єкті встановлено факт порушення правил експлуатації та користування системами централізованого водопостачання в частині підключення до приладу обліку ДУ-20 см, що відповідно до пункту 2 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України №190 вважається самовільним приєднанням до систем централізованого водопостачання та водовідведення. 
За результатами проведеного обстеження позивачем складено Акт № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024, Акт технічного обстеження № 1619ТІ від 27.11.2024, а також видано припис № 1781. 
Судом встановлено, що Акт № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024 складено позивачем відповідно до вимог пункту 4 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190, яким передбачено порядок оформлення акту у разі виявлення самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення. 
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача від підписання Акта № 49/24 відмовився, у зв`язку з чим зазначений акт підписаний представниками КП «Кривбасводоканал» та двома свідками із зазначенням їх персональних даних, місця проживання та номерів телефонів. 
Судом у судовому засіданні досліджено оригінал Акта № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024, який містить підписи представників позивача та двох свідків у зв`язку з відмовою представника відповідача від його підписання. 
Відповідно до пункту 6 розділу IV Правил №190 у разі самовільного приєднання виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води 0,7 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу. Керуючись зазначеними положеннями, КП «Кривбасводоканал» здійснило розрахунок витрат води по об`єкту відповідача за період з 26.11.2024 по 27.11.2024, внаслідок чого відповідачу нараховано до сплати 125 728, 75 грн. 
Матеріалами справи підтверджується, що розрахунок витрат води позивачем здійснено лише за одну добу — за період з 26.11.2024 по 27.11.2024, тобто з моменту проведення попереднього технічного обстеження до моменту виявлення самовільного приєднання, що враховано позивачем при визначенні розміру нарахувань відповідно до положень пункту 6 розділу IV Правил №190. 
Колегією суддів встановлено, що при проведенні розрахунку позивач виходив із діаметра труби вводу 300 мм, що, за твердженням позивача, підтверджується даними актів технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення. Водночас відповідач заперечував правильність такого розрахунку та зазначав, що максимальний діаметр трубопроводу за спірною адресою становить 250 мм. 
З наявних у справі доказів вбачається, що відповідачем не виконано вимоги припису № 1781 щодо надання технічних умов на приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення. 
Крім того, відповідач посилався на акт розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 16.10.2008, відповідно до якого КП «Кривбасводоканал» несе відповідальність за експлуатацію та обслуговування водопроводу діаметром 250 мм до фундаменту будівлі, тоді як КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідає за експлуатацію трубопроводів від зовнішнього зрізу фундаменту будівлі та внутрішніх мереж ТРП-11. 
Судом встановлено, що 03.12.2024 КП «Кривбасводоканал» складено та підписано акт приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до якого відповідачу нараховано 4273 мі води, а також сформовано рахунок №992/1570/р.IV від 03.12.2024 на суму 125 728, 75 грн. 
09.12.2024 КП «Кривбасводоканал» листом № 28-20/19368 направило на адресу відповідача рахунок № 992/1570/р.IV від 03.12.2024, акт приймання-передачі послуг, акт про виявлення самовільного приєднання № 49/24 від 27.11.2024, акт технічного обстеження № 1619ТІ та припис № 1781. 
У подальшому, 13.05.2025 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу № 28-20/14705 про сплату суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання. 
Судом під час розгляду справи досліджено акт технічного обстеження від 26.11.2024, Акт № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024, Акт технічного обстеження № 1619ТІ, припис № 1781, розрахунок витрат води, рахунок № 992/1570/р.IV від 03.12.2024, акт приймання-передачі послуг, а також інші письмові докази, надані сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень. 
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач суму, нараховану за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання, у добровільному порядку не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом. 
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що технічне обстеження від 27.11.2024 проведене позивачем без попереднього повідомлення відповідача, що, на думку останнього, суперечить умовам договору, зокрема підпункту 4.2.5 договору. 
Крім того, відповідач наголошував, що за результатами проведеного 26.11.2024 технічного обстеження будь-яких порушень виявлено не було, а тому, на думку відповідача, встановлення вже наступного дня факту самовільного приєднання є необґрунтованим та належним чином не підтвердженим. 
Також відповідач зазначав, що Акт № 49/24 від 27.11.2024 не містить належної конкретизації виявленого порушення, не визначає місце врізки та не дає можливості встановити конкретні обставини нібито допущеного самовільного підключення. 
Судом встановлено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлений позивачем факт самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання або свідчили про безпідставність здійсненого позивачем розрахунку. 
За результатами оцінки поданих сторонами доказів суд дійшов висновку про доведеність факту самовільного приєднання відповідача до систем централізованого водопостачання, правомірність складення Акта № 49/24 від 27.11.2024 та наявність правових підстав для стягнення з АТ «Криворізька теплоцентраль» суми, нарахованої за самовільне приєднання, а також 3% річних та інфляційних втрат. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1– 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї.
Переглянувши оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність встановлення судом фактичних обставин справи, повноту їх правової оцінки та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25 з огляду на таке. 
Предметом спору у даній справі є наявність чи відсутність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суми, нарахованої за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» підприємства питного водопостачання мають право здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання, мереж та вузлів обліку споживачів, а також вимагати усунення порушень у сфері централізованого водопостачання.
Пунктами 1, 2 розділу IV Правил № 190 встановлено, що будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення забороняється, а самостійне підключення до таких систем є самовільним приєднанням.
Відповідно до пункту 4 розділу IV Правил № 190 у разі виявлення представником виробника самовільного приєднання складається відповідний акт. У випадку відмови споживача від підписання акта він підписується представником виробника та не менше ніж двома свідками із зазначенням їх персональних даних.
Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у даній справі врегульовані спеціальними положеннями Правил № 190, які визначають порядок фіксації самовільного приєднання та здійснення відповідних нарахувань, а тому доводи апелянта щодо необхідності застосування інших підходів до підтвердження факту порушення колегія суддів відхиляє як безпідставні.
З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 27.11.2024 представниками КП «Кривбасводоканал» під час технічного обстеження систем водопостачання на об`єкті ТРП-11 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олексія Різниченка, 24-А, виявлено факт порушення правил користування системами централізованого водопостачання в частині підключення до приладу обліку ДУ-20 см, що позивачем кваліфіковано як самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання. 
За результатами вказаного обстеження позивачем складено Акт № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024, Акт технічного обстеження № 1619ТІ та видано припис №1781. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежності Акта № 49/24 як доказу у справі, оскільки зазначений акт складено відповідно до вимог пункту 4 розділу IV Правил № 190, а відмова представника відповідача від його підписання не спростовує встановлених у ньому обставин.
Сам по собі факт складення Акта № 49/24 представниками позивача не свідчить про його недопустимість, оскільки порядок оформлення такого акту прямо передбачений пунктом 4 розділу IV Правил № 190.
Судом встановлено, що представник відповідача від підписання Акта № 49/24 відмовився, у зв`язку з чим вказаний акт підписано представниками позивача та двома свідками із зазначенням їх персональних даних, місця проживання та номерів телефонів, що повністю відповідає вимогам Правил № 190. 
Крім того, судом безпосередньо досліджено оригінал Акта № 49/24 від 27.11.2024, який містить відповідні підписи представників позивача та свідків. 
При цьому сама лише незгода відповідача із зафіксованими у вказаному акті обставинами не свідчить про його недопустимість або недостовірність, оскільки відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України жодний доказ не має для суду наперед встановленої сили та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами у справі.
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що Акт № 49/24 не містить належної конкретизації порушення та не визначає місце врізки.
Так, зі змісту Акта № 49/24, Акта технічного обстеження № 1619ТІ та інших матеріалів справи вбачається, що позивачем зафіксовано саме підключення до приладу обліку ДУ-20 см, що і стало підставою для кваліфікації виявлених дій як самовільного приєднання у розумінні пункту 2 розділу IV Правил № 190. 
Водночас відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували сам факт виявленого підключення, підтверджували відсутність такого приєднання або свідчили про недостовірність зафіксованих позивачем обставин.
При цьому колегія суддів враховує, що предметом доказування у даній справі є не факт споживання відповідачем конкретного обсягу води за показниками вузлів обліку, а встановлення факту самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та правомірність здійснення розрахунку відповідно до Правил № 190.
Доводи апеляційної скарги про те, що 26.11.2024 позивачем вже проводилось технічне обстеження, за результатами якого порушень не встановлено, також не спростовують висновків суду.
Сам по собі факт відсутності зауважень за результатами попереднього технічного обстеження не виключає можливості виявлення порушення під час наступного обстеження 27.11.2024, зокрема з урахуванням предмету та характеру спірних правовідносин.
При цьому колегія суддів враховує, що розрахунок витрат води позивачем здійснено лише за одну добу — за період з 26.11.2024 по 27.11.2024, тобто саме з моменту проведення попереднього технічного обстеження до моменту виявлення порушення, що свідчить про врахування позивачем фактичних обставин справи при визначенні розміру нарахувань. 
Колегія суддів також не приймає доводи апелянта про порушення позивачем підпункту 4.2.5 договору в частині неповідомлення відповідача за добу про проведення технічного обстеження.
Так, навіть у разі недотримання позивачем окремих положень договору щодо порядку повідомлення споживача, сама по собі така обставина не спростовує встановленого факту самовільного приєднання та не може бути безумовною підставою для визнання недопустимими доказів, отриманих у результаті проведеного обстеження.
Крім того, колегія суддів враховує, що право виробника здійснювати контроль за технічним станом систем водопостачання прямо передбачено статтею 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Правилами № 190.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно неправильності розрахунку у зв`язку із застосуванням діаметра труби 300 мм, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 6 розділу IV Правил №190 у разі самовільного приєднання виробник здійснює розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води 0,7 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу.
Як встановлено судом, при проведенні розрахунку позивач виходив із діаметра труби вводу 300 мм, що, за твердженням позивача, підтверджується даними актів технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення. 
При цьому відповідачем, всупереч вимогам статей 74, 76– 79 Господарського процесуального кодексу України, не надано належних доказів, які б достовірно підтверджували неможливість застосування позивачем саме такого діаметра труби при проведенні розрахунку.
Посилання апелянта на акт розмежування балансової належності водопровідних мереж від 16.10.2008 колегія суддів оцінює критично, оскільки сам по собі вказаний документ не спростовує встановленого факту самовільного приєднання та не підтверджує неправильності здійсненого позивачем розрахунку. 
Більше того, судом встановлено, що відповідачем не виконано вимоги припису № 1781 щодо надання технічних умов на приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення, що також враховувалося позивачем при визначенні параметрів розрахунку. 
Колегія суддів враховує, що матеріали справи містять не лише Акт № 49/24, а й інші взаємопов`язані докази, а саме: Акт технічного обстеження № 1619ТІ, припис № 1781, розрахунок витрат води, рахунок № 992/1570/р.IV від 03.12.2024, акт приймання-передачі послуг, листування сторін та інші документи, які у своїй сукупності підтверджують обставини, на які посилається позивач. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України оцінка доказів здійснюється судом у їх сукупності, а не окремо кожного доказу ізольовано від інших матеріалів справи.
Саме по собі посилання апелянта на окремі недоліки оформлення документів або незгоду з висновками позивача не спростовує встановленого факту порушення за відсутності належних контрдоказів з боку відповідача.
Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях у справах «Проніна проти України» та «Руїз Торіха проти Іспанії», відповідно до якої судове рішення повинно містити належне обґрунтування, однак це не означає необхідності надання детальної відповіді на кожен аргумент сторони, а межі такого обґрунтування залежать від характеру спору та обставин конкретної справи.
З огляду на встановлені обставини справи, досліджені докази та наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено факт самовільного приєднання відповідача до систем централізованого водопостачання, правомірність складення Акта № 49/24 від 27.11.2024 та обґрунтованість здійсненого розрахунку.
Доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують, зводяться переважно до переоцінки доказів та незгоди відповідача з установленими судом обставинами справи.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя судові рішення повинні в достатній мірі містити мотиви, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторін.
Аналогічна правова позиція викладена Європейським судом з прав людини у справі «Проніна проти України», відповідно до якої обсяг обґрунтування судового рішення може різнитися залежно від характеру рішення, а питання достатності мотивування оцінюється у світлі конкретних обставин справи.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, які виникають при вирішенні даного спору як у матеріально-правовому, так і у процесуальному аспектах.
З урахуванням положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Разом з тим, на відміну від доводів апеляційної скарги, під час апеляційного перегляду встановлено, що суд правильно визначив характер спірних правовідносин, повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні статей 73, 74, 76– 79 Господарського процесуального кодексу України факт самовільного приєднання відповідача до систем централізованого водопостачання, правомірність складення Акта № 49/24 від 27.11.2024, а також обґрунтованість здійсненого відповідно до Правил № 190 розрахунку витрат води.
Зокрема, матеріали справи містять Акт № 49/24 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 27.11.2024, Акт технічного обстеження № 1619ТІ, припис № 1781, розрахунок витрат води, рахунок № 992/1570/р.IV від 03.12.2024, акт приймання-передачі послуг, листування сторін та інші письмові докази, які у своїй сукупності підтверджують факт виявленого порушення та правомірність заявлених позовних вимог.
При цьому Акт № 49/24 складений у порядку, прямо передбаченому пунктом 4 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190, а відмова представника відповідача від його підписання не спростовує встановлених у ньому обставин, оскільки вказаний акт підписаний представниками позивача та двома свідками із зазначенням їх персональних даних.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належного повідомлення про проведення технічного обстеження, неналежності Акта № 49/24, відсутності конкретизації порушення, а також неправильності здійсненого позивачем розрахунку були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, однак не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Колегія суддів також враховує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлений позивачем факт самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання, підтверджували відсутність такого приєднання або свідчили про неправильність здійсненого позивачем розрахунку.
Оцінені судом апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, оскільки зводяться переважно до незгоди апелянта з оцінкою доказів та не підтверджують наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення у розумінні статті 277 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25 ухвалене з повним та всебічним з`ясуванням обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням меж перегляду справи в апеляційному порядку, визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі залишення апеляційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з її поданням та розглядом, покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
З огляду на те, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» залишено без задоволення, витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку з поданням та розглядом апеляційної скарги, покладаються на скаржника та відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76– 79, 86, 129, 236, 269, 270, 273, 274, 275, 276, 281– 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 у справі № 904/3299/25 – залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховний Суд у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.В. Андрейчук

Суддя С.В. Вінніков

Суддя Г.В. Левшина