Справа № 632/629/26	
 	провадження №3/632/174/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2026 року о 18 годині 40 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу будинку № 95 на вулиці Приміській у селі Грушине Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом – автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з такою ознакою алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота. 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, відмовився.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.

Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , оскільки від останнього, належним чином сповіщеного про місце та час розгляду справи, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 

Разом із цим ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення із змісту яких вбачається, що він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених вище обставин, визнає повністю.
Водночас, ОСОБА_1 пояснив, що 23 березня 2026 року о 18 годині 40 хв. він був терміново викликаний командуванням на службу для виконання військового обов`язку. Проїжджаючи поблизу будинку № 95 на вулиці Приміській у селі Грушине був зупинений поліцейським, який став стверджувати, що він керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча спиртні напої ним не вживалися. Така ситуація з ним сталася вперше, тому він розгубився і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, мотивуючи це тим, що алкогольні напої не вживає. 
Також ОСОБА_1 просить суд не застосовувати щодо нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він є військовослужбовцем та обіймає посаду, яка для виконання бойових завдань потребує наявність посвідчення водія. 
Відсутність посвідчення водія унеможливить виконання ним свого військового обов`язку. 
Тому ОСОБА_1 вважає, що з урахуванням даних про його особу, характеру завдань військової служби, які ним виконуються, визнання вини, щирого каяття, а також того, що вчинені ним дії не спричинили тяжких наслідків, істотної шкоди громадським або державним інтересам, у суду є всі підстави для призначення йому основного покарання нижче від нижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене ОСОБА_1 просить застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами. 

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

За положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими документами, тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Окрім зізнання та письмових пояснень, зміст яких наведений вище, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин викладених у цій постанові, підтверджується сукупністю наступних, досліджених судом доказів:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 622448 від 23 березня 2026 року, який складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із сукупності даних якого вбачається, що у цей день о 18 годині 40 хв. ОСОБА_1 перебуваючи поблизу будинку № 95, що розташований на вулиці Приміській у селі Грушине Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом – автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з такою ознакою алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота. 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest Drager 6820, так і у закладі охорони здоров`я, відмовився.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху;

- відеозаписами з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, якими підтверджено, те що 23 березня 2026 року о 18 годині 40 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу будинку № 95 на вулиці Приміській у селі Грушине Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом – автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де був зупинений екіпажем патрульної поліції.
Поліцейськими на підставі наданих документів була встановлена особа водія, яким виявися ОСОБА_1 .
Водночас, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що здійснюється відеозйомка події. 
У зв`язку із наявністю у поліцейського підстав вважати, що водій ОСОБА_1 вживши алкогольних напоїв, оскільки останній мав таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, здійснює керування транспортним засобом, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.
Спочатку водій ОСОБА_1 заявив про бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, однак через не значний проміжок часу від такого виду огляду відмовився, зазначивши, що він бажає пройти огляд у закладі охорони здоров`я. 
Проте надалі ОСОБА_1 відмовився від проходження й цього виду огляду. 
Таким чином, останній відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, так і від огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
У зв`язку із цим ОСОБА_1 був проінформований про наслідки такої відмови, а також про те, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що й було зроблено поліцейським.
Крім того, із досліджених під час судового розгляду відеозаписів вбачається, що жодних зауважень щодо процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту, ОСОБА_1 не мав;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 маючи таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду із використанням газоаналізатора Alcotest Drager 6820, відмовився. 

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення та довідкою інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 , та має право на керування транспортними засобами за категоріями «В», «С1», «С». 

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пункт 1.3. розділу 1 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9. розділу 1 Правил дорожнього руху визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5. розділу 2 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленим КУпАП, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Той факт, що ОСОБА_1 був і є військовослужбовцем Збройних Сил України, на час події виконував службове завдання відповідно до наказу командира, про що він зазначає у своїх поясненнях, жодним чином не спростовує факт керування ним автомобілем з ознакою алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Водночас, суд критично відноситься до вказівки про виконання ОСОБА_1 службового завдання, оскільки після зупинення автомобіля під його керуванням, він повідомив поліцейським, що не є військовослужбовцем. 

При розгляді даної справи суд не приймає до уваги довідку командира військової частини про перебування ОСОБА_1 на військовій службі за призовом під час мобілізації, службову характеристику останнього, довідку про участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, враховуються при накладанні стягнень, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких відносяться правопорушення, передбачені у тому числі ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Щодо доводів ОСОБА_1 про можливість застосування до нього аналогії закону та можливість призначення йому більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, то суд вважає їх безпідставними, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто є безальтернативною, тому в даному випадку суд позбавлений права вибору у застосуванні стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, оскільки санкцією не передбачено альтернативного застосування стягнення.

Водночас, положення чинного КУпАП не містить норми, яка надає право суду призначити інший вид стягнення або більш м`яке стягнення ніж передбачено санкцією відповідної статті, а тому доводи ОСОБА_1 про можливість застосувати у даному випадку аналогію закону, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не призначати йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не ґрунтуються на положеннях закону.
...
На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.
Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя:	Г. М. Васянович