УХВАЛА

17 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/4409/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Кібенко О.Р.
у справі №922/4409/25
за касаційною скаргою Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2026
у справі за позовом Державного некомерційного товариства "Центр якості освіти Міністерства охорони здоров`я України"
до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна
про стягнення 235 219,68 грн, 
ВСТАНОВИВ:
1. 15.06.2026 Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2026.
2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2026 для розгляду справи №922/4409/25 визначено колегію суддів у складі: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.
3. 17.06.2026 суддя Верховного Суду Кібенко О.Р. подала заяву про самовідвід у розгляді справи №922/4409/25 на підставі п.5 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
4. В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя зазначила, що обставиною, яка може викликати у стороннього спостерігача сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Кібенко О.Р. у цій справі є те, що вона у період з 2012 по 2017 рік працювала на посаді професора кафедри цивільно-правових дисциплін у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна, який, у свою чергу, є стороною в справі №922/4409/25.
5. Пунктом 5 ч.1 ст.35 ГПК встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
6. У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція) закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
7. Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2010 у справі "Газета "Україна-центр" проти України" (заява №16695/04) визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див. рішення від 24.02.1993 у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), заява №14396/88 і рішення від 21.03.2001 у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення від 10.06.1996 у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. The United Kingdom), заява №22399/93).
8. Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
9. Частиною 1 ст.39 ГПК встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
10. Згідно з ч.2 ст.39 ГПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо дійде висновку про його обґрунтованість.
11. Враховуючи викладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників цієї справи №922/4409/25 у неупередженості судді Кібенко О.Р. чи будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні спору, а також задля забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Кібенко О.Р. про самовідвід підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 32, 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву судді Кібенко О.Р. про самовідвід у справі №922/4409/25 задовольнити.
2. Справу №922/4409/25 передати для повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець