Справа № 545/4330/25 
Провадження № 2/545/446/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: Цибізової С.А.,
за участю секретаря: Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в сумі 6 000,00 грн. На підставі договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 30 661,20 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту – 6 000,00 грн; заборгованості за відсотками – 24661,20 грн.
Просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 30 661,20 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту, сплата відсотків.
Предметом позову – стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 30 661,20 грн.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Встановлено, що 13.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.12-18).
Відповідно до п.9.3 договору №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір припиняється в день повного повернення/сплати клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Договір №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С747, містить її податковий номер, адресу та номер мобільного телефону (а.с.12-18).
Отже, вищезазначений договір №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Таким чином, факт укладення договору №2688334 від 13.12.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту між сторонами є доведеним.
Відповідно до п.1.2 договору №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обв`язки, передбачені договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000,00 грн. 
Згідно з п.2.1 договору №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
Відповідно до п.1.3 договору №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення в порядку та на умовах визначених в п.4.2 договору).
Згідно з п.1.4 договору №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується відповідно до умов визначених п.п.1.4.1 договору.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1978-0403 від 04.03.2024 (а.с.20).
Також, відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 03.12.2025 №20.1.0.0.0/7-251203/48874-БТ, наданого на виконання вимог ухвали суду від 20.11.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 та було зараховано кошти в сумі 6 000,00 грн.
Таким чином, факт отримання кредиту відповідачем є доведеним.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 30 661,20 грн, з яких: 6 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 24 661,20 грн – заборгованість за процентами (а.с.21-26).
Встановлено, що 10.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу №ККЛУ-10082023.
Відповідно до п.1 договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 на умовах встановлених цим договором та у відповідності до гл.73 ЦК України, фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «Лінеура Україна») (ціна продажу) за плату, а клієнт (ТОВ «Лінеура Україна») відступає факторові (ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») заміняє клієнта (ТОВ «Лінеура Україна») у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта (ТОВ «Лінеура Україна») за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») має право здійснювати наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта (ТОВ «Лінеура Україна») за цим договором в порядку, визначеному чинним законодавством (а.с.27-30). 
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 вбачається, що за кредитним договором №2688334, боржником якого є ОСОБА_1 заборгованість становить 30 661,20 грн, з яких: 6 000,00 грн – залишок по тілу кредиту; 24 661,20 грн – залишок по відсотках (зв.а.с.30).
Таким чином, на підставі договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023до позивача перейшло право грошової вимоги в розмірі 30 661,20 грн.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України.
Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом.
Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 24 661,20 грн, суд дійшов таких висновків.
У додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2688334 від 13.12.2021 наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої вбачається, що усього сума процентів за користування кредитом складе 39 420,00 грн (зв.а.с.18).
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 заборгованість за процентами за користування кредитом становить в сумі 24 661,20 грн, які нараховані в період з 13.12.2021 по 07.12.2022 (а.с. 20-26).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти за користування кредитом в розмірі 24 661,20 грн, позикодавцем нараховані в межах строку кредитування та є обґрунтованими. 
У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості. Розрахунок заборгованості не спростовано.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 у розмірі 30 661,20 грн, з яких: 6000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 24 661,20 грн – заборгованість за відсотками, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Судом встановлено, що 01.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» уколений договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 (зв.а.с.34).
Згідно з детальним описом наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, адвокатським об`єднанням за період з 01.09.2025 по 05.09.2025 у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №2688334, боржник ОСОБА_1 надані такі послуги, а саме: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором – 30 хв; ознайомлення з матеріалами кредитної справи – 2 год; погодження правової позиції клієнта у справі – 30 хв; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта - 3 год 30 хв; подання заяви до суду від імені клієнта – 1 шт.
Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.2).
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,

в и р і ш и в :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, м. Львів, Львівська область, 79029) заборгованість за договором №2688334 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 в розмірі 30 661 (тридцять тисяч шістсот шістдесят одна) грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, м. Львів, Львівська область, 79029) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, м. Львів, Львівська область, 79029) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова