ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/11098/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східної митниці
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року (головуючий суддя Лозицької І.О.) 
в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Альянс» до відповідача Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови, –

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Експорт-Альянс», звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Дніпровської митниці (правонаступником якої є Південно-Східна митниця), просив, з урахуванням уточненого позову, про визнання протиправними та скасування карток відмов в прийнятті митної декларації.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем під час митного оформлення було надано усі необхідні документи, які ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні та достовірні дані, давали можливість у повній мірі визначити числове значення митної вартості товарів, що була заявлена до митного оформлення. Відповідач не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. Позивач зазначає, що подані при митному оформленні товарів документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари, чого не спростовано митним органом. У свою чергу, відповідачем не надано належних доказів виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих позивачем відомостей про вартість товарів, послідовного застосування методів визначення митної вартості товарів або доцільності застосування інших, ніж основний, методів, причин неможливості застосування основного методу оцінки за ціною договору, для застосування якого позивачем було надано усі необхідні для цього документи. У спірних рішеннях митний орган не навів жодного пояснення щодо застосування цін згідно зазначених у рішеннях митних декларацій та зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначив інформації джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 16.04.2025 роз`єднано позовні вимоги позивача та ухвалено виділити і розглядати в окремому провадженні вимоги щодо:
- визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці за Контрактом купівлі-продажу товарів між ТОВ «Експорт-Альянс» та KNEBEL TEXTILRECYCLING GMBH № 1-KN від 01.04.2022:
1. UA110050/2024/000070/1 від 01.05.2024; 2. UA110050/2024/000072/1 від 02.05.2024; 
3. UA110050/2024/000084/1 від 22.05.2024; 4. UA110050/2024/000089/1 від 03.06.2024; 
5. UA110050/2024/000092/1 від 06.06.2024; 6. UA110050/2024/000100/1 від 25.06.2024; 
7. UA110050/2024/000103/1 від 26.06.2024; 8. UA110050/2024/000107/1 від 05.07.2024; 
9. UA110050/2024/000110/1 від 12.07.2024; 10. UA110050/2024/000116/1 від 24.07.2024; 
11. UA110050/2024/000120/1 від 05.08.2024; 12. UA110050/2024/000129/1 від 03.09.2024; 
13. UA110050/2024/000131/1 від 06.09.2024; 14. UA110050/2024/000136/1 від 18.09.2024; 
15. UA110050/2024/000150/1 від 15.10.2024; 16. UA110050/2024/000158/1 від 25.10.2024; 
17. UA110050/2024/000163/1 від 04.11.2024; 18. UA110050/2024/000169/1 від 11.11.2024; 
19. UA110050/2024/000174/1 від 18.11.2024; 20. UA110050/2025/000019/1 від 26.02.2025;
- визнання протиправними та скасування карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці за Контрактом купівлі-продажу товарів між ТОВ «Експорт-Альянс» та KNEBEL TEXTILRECYCLING GMBH № 1-KN від 01.04.2022:
1. UA110050/2024/000141 від 01.05.2024; 2. UA110050/2024/000144 від 03.05.2024; 
3. UA110050/2024/000161 від 22.05.2024; 4. UA110050/2024/000176 від 03.06.2024; 
5. UA110050/2024/000179 від 06.06.2024; 6. UA110050/2024/000200 від 25.06.2024; 
7. UA110050/2024/000203 від 26.06.2024; 8. UA110050/2024/000212 від 05.07.2024; 
9. UA110050/2024/000219 від 12.07.2024; 10. UA110050/2024/000228 від 24.07.2024; 
11. UA110050/2024/000234 від 05.08.2024; 12. UA110050/2024/000257 від 03.09.2024; 
13. UA110050/2024/000264 від 06.09.2024; 14. UA110050/2024/000272 від 18.09.2024; 
15. UA110050/2024/000297 від 15.10.2024; 16. UA110050/2024/000307 від 25.10.2024; 
17. UA110050/2024/000315 від 04.11.2024; 18. UA110050/2024/000322 від 11.11.2024; 
19. UA110050/2024/000330 від 18.11.2024; 20. UA110050/2025/000026 від 26.02.2025.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року позов – задоволено.
Визнано протиправними та скасовано прийняті Дніпровською митницею рішення про коригування митної вартості товарів 
№UA110050/2024/000131/1 від 06.09.2024; 
№UA110050/2024/000136/1 від 18.09.2024; 
№UA110050/2024/000150/1 від 15.10.2024; 
№UA110050/2024/000158/1 від 25.10.2024; 
№UA110050/2024/000163/1 від 04.11.2024; 
№UA110050/2024/000169/1 від 11.11.2024; 
№UA110050/2024/000174/1 від 18.11.2024; 
№UA110050/2025/000019/1 від 26.02.2025.
Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 
№UA110050/2024/000264 від 06.09.2024; 
№UA110050/2024/000272 від 18.09.2024; 
№UA110050/2024/000297 від 15.10.2024; 
№UA110050/2024/000307 від 25.10.2024; 
№UA110050/2024/000315 від 04.11.2024; 
№UA110050/2024/000322 від 11.11.2024; 
№UA110050/2024/000330 від 18.11.2024; 
№UA110050/2025/000026 від 26.02.2025.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці на користь ТОВ «Експорт-Альянс» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 551 гривня 33 копійки.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує, що за результатами перевірки документів позивача та відомостей, доданих до митних декларацій, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товарів. Відповідач вважає, що спірні рішення прийняті митницею відповідно до вимог чинного законодавства. Тому, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 року відкрито апеляційне провадження у справи та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п`ятнадцять днів.
У період з 06.04.2026 до 10.04.2026 суддя Дурасова Ю.В. брала участь у онлайн-підготовці суддів апеляційних адміністративних судів згідно Календарного плану підготовки суддів для підтримання кваліфікації на 2026 рік.
У період з 14.04.2026 до 15.04.2026 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Експорт-Альянс» зареєстроване у встановленому порядку як юридична особа, запис про проведення державної реєстрації №12241020000086685 від 13.08.2018. Основний вид економічної діяльності згідно КВЕД: 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям.
01.04.2022 між ТОВ «Експорт-Альянс» (імпортер) та компанією KNEBEL TEXTILRECYCLING GMBH (постачальник) укладено Контракт купівлі-продажу №1-KN.
Відповідно до п. 1.1 вказаного Контракту постачальник поставляє за даним Контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається у специфікаціях на кожну партію товару, яка направляється імпортеру електронною поштою. Поставка товарів повинна здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, узгодженими з імпортером електронною поштою.
Пунктом 3.1 Контракту вказано, що за основу беруться умови, визначені Інкотермс 2000 року, які зазначаються в додатковій угоді до Контракту, що є його невід`ємною частиною.
Згідно п. 3.3 Контракту поставка за даним Контрактом повинна здійснюватись у повній відповідності з інвойсами та іншою товаросупровідною документацією на кожну окрему поставку, в якій указаний необхідний асортимент, та строк поставки.
Відповідно до п. 3.4 Контракту навантаження товару імпортеру повинне здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів з узгодженої сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка.
Згідно п. 3.7 Контракту всі витрати на території країни призначення несе імпортер, окрім випадків, коли установлена поставка неякісного товару, в таких випадках постачальник відшкодовує всі витрати імпортера, пов`язані з поставкою неякісного товару.
Пунктом 4.1 Контракту визначено, що ціни товарів, що поставляються, повинні бути узгодженими Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного Контракту.
Згідно пункту 4.2 Контракту загальна сума Контракту складається з сум, зазначених у інвойсах та/або специфікаціях до даного Контракту, та не повинна перевищувати еквівалент 5 (п`яти) мільйонів євро.
Відповідно до п. 5.1 Контракту платежі за даним Контрактом повинні здійснюватись імпортером на рахунки, та на умовах, зазначених у додаткових угодах до Контракту, які є його невід`ємною частиною.
Згідно п. 5.3 Контракту сума, валюта платежу повинні зазначатись у інвойсі та/або специфікації на кожну окрему поставку товарів.
01.04.2022 сторонами Контракту укладено Додаток №1 до Контракту купівлі-продажу №1-KN, в якому сторони узгодили перелік товару до поставки на суму 2500000,00 євро; умови поставки товарів – EXW Attendorn, згідно Інкотермс-2000.
01.03.2024 сторонами Контракту укладено Додаток №2 до Контракту купівлі-продажу №1-KN, в якому сторони узгодили перелік товару до поставки на суму 2500000,00 євро; умови поставки товарів – EXW Attendorn, згідно Інкотермс-2000.
Постачальником виставлено інвойси та накладні: №34118 від 18.04.2024 на суму 9849,00 євро, №34131 від 24.04.2024 на суму 9623,60 євро, №34388 від 15.05.2024 на суму 9594,20 євро, №34418 від 27.05.2024 на суму 9264,40 євро, №34420 від 28.05.2024 на суму 9319,60 євро, №34698 від 17.06.2024 на суму 8712,00 євро, №34714 від 21.06.2024 на суму 9072,80 євро, №34732 від 27.06.2024 на суму 8729,60 євро, №34865 від 02.07.2024 на суму 8747,20 євро, №35017 від 18.07.2024 на суму 8131,20 євро, №35035 від 25.07.2024 на суму 8580,00 євро, №35302 від 26.08.2024 на суму 8817,60 євро, №35310 від 29.08.2024 на суму 8852,80 євро, №35566 від 13.09.2024 на суму 8048,00 євро, №35853 від 09.10.2024 на суму 7848,00 євро, №35873 від 17.10.2024 на суму 7944,00 євро, №35899 від 28.10.2024 на суму 7792,00 євро, №36028 від 04.11.2024 на суму 7360,00 євро, №36142 від 13.11.2024 на суму 6358,00 євро, №36944 від 14.02.2025 на суму 6228,80 євро.
1. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050003930U8 від 06.09.2024.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи:
пакувальний лист (packing list) №1480430/А/164847 від 29.08.2024; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №35310 від 29.08.2024; автотранспортну накладну (road consignment note) №79608 від 29.08.2024; декларацію про походження товару (declaration of origin) №35310 від 29.08.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №3008/ТВ від 30.08.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №11/04/22-2 від 11.04.2022; договір (контракт) про перевезення – заявка б/н від 26.08.2024; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 26.08.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1063971 від 02.09.2024.
2. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050004106U4 від 18.09.2024.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи: 
пакувальний лист (packing list) №1480922/А/165559 від 13.09.2024; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №35566 від 13.09.2024; автотранспортну накладну (road consignment note) №797838 від 13.09.2024; декларацію про походження товару (declaration of origin) №35566 від 13.09.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №33 від 16.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №20/01/23 від 20.01.2023; договір (контракт) про перевезення – заявка №120924 від 12.09.2024; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 13.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1124269 від 16.09.2024.
3. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050004426U5 від 15.10.2024.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи:
пакувальний лист (packing list) №1481663/А/166817 від 09.10.2024; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №35853 від 09.10.2024; автотранспортну накладну (road consignment note) №72644 від 09.10.2024; декларацію про походження товару (declaration of origin) №35853 від 09.10.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №091024/ТВ від 09.10.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №11/04/22-2 від 11.04.2022; договір (контракт) про перевезення – заявка б/н від 08.10.2024; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 09.10.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1242846 від 11.10.2024.
4. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050004601U5 від 25.10.2024.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи:
пакувальний лист (packing list) №35873 від 17.10.2024; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №35873 від 17.10.2024; автотранспортну накладну (road consignment note) №72647 від 17.10.2024; декларацію про походження товару (declaration of origin) №35873 від 17.10.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №1710/24-ТВ від 17.10.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №11/04/22-2 від 11.04.2022; договір (контракт) про перевезення – заявка №151024 від 15.10.2024; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 17.10.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1292090 від 22.10.2024.
5. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050004722U0 від 04.11.2024.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи:
пакувальний лист (packing list) №35899 від 28.10.2024; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №35899 від 28.10.2024; автотранспортну накладну (road consignment note) №79661 від 28.10.2024; декларацію про походження товару (declaration of origin) №35899 від 28.10.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №2910/24-ТВ від 29.10.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №11/04/22-2 від 11.04.2022; договір (контракт) про перевезення – заявка б/н від 29.10.2024; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 28.10.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1331417 від 30.10.2024.
6. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050004802U9 від 11.11.2024.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи:
пакувальний лист (packing list) №36028 від 04.11.2024; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №36028 від 04.11.2024; автотранспортну накладну (road consignment note) №79643 від 04.11.2024; декларацію про походження товару (declaration of origin) №36028 від 04.11.2024; митна декларація, якою було відмовлено у випуску товарів №24UA110050004799U6.00 від 11.11.2024; картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2024/000321 від 11.11.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №0511/24-ТВ від 05.11.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №11/04/22-2 від 11.04.2022; договір (контракт) про перевезення – заявка б/н від 01.11.2024; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 04.11.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL30101000093ZB2 від 06.11.2024.
7. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050004890U1 від 18.11.2024.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи: 
пакувальний лист (packing list) №36142 від 13.11.2024; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №36142 від 13.11.2024; автотранспортну накладну (road consignment note) №79591 від 13.11.2024; декларацію про походження товару (declaration of origin) №36142 від 13.11.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №1411/24-ТВ від 14.11.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №11/04/22-2 від 11.04.2022; договір (контракт) про перевезення – заявка б/н від 11.11.2024; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 13.11.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010000BSIB4 від 15.11.2024.
8. З метою митного оформлення імпортованих товарів, ТОВ «Експорт-Альянс» було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UA110050000588U5 від 25.02.2025.
Разом із митною декларацією позивачем надані митному органу наступні документи:
пакувальний лист (packing list) №36944 від 14.02.2025; рахунок фактуру (інвойс) (commercial invoice) №36944 від 14.02.2025; автотранспортну накладну (road consignment note) №88287 від 14.02.2025; декларацію про походження товару (declaration of origin) №36944 від 14.02.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідку про транспортні витрати №14025/ТВ від 14.02.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1-KN від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №БА-2022/07 від 21.11.2022; договір (контракт) про перевезення №11/04/22-2 від 11.04.2022; договір (контракт) про перевезення – заявка б/н від 12.02.2025; інші некласифіковані документи – сертифікат б/н від 14.02.2025; копію митної декларації країни відправлення №24PL30101000MORB6 від 25.02.2025.
За результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товарів Дніпровською митницею прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2024/000264 від 06.09.2024; №UA110050/2024/000272 від 18.09.2024; №UA110050/2024/000297 від 15.10.2024; №UA110050/2024/000307 від 25.10.2024; №UA110050/2024/000315 від 04.11.2024; №UA110050/2024/000322 від 11.11.2024; №UA110050/2024/000330 від 18.11.2024; №UA110050/2025/000026 від 26.02.2025 та 
рішення про коригування митної вартості товарів №UA110050/2024/000131/1 від 06.09.2024; №UA110050/2024/000136/1 від 18.09.2024; №UA110050/2024/000150/1 від 15.10.2024; №UA110050/2024/000158/1 від 25.10.2024; №UA110050/2024/000163/1 від 04.11.2024; №UA110050/2024/000169/1 від 11.11.2024; №UA110050/2024/000174/1 від 18.11.2024; №UA110050/2025/000019/1 від 26.02.2025, які згідно графи 33 останніх мотивовані наступним.
Позивач вважає протиправними вказані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Правомірність прийнятих відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачено Митним кодексом України (МК України) та іншими нормативними актами.
Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами ч. ч. 1 та 5 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 ст. 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. 
Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартості товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Матеріалами справи підтверджується, що рішення про коригування митної вартості товарів, прийняті митницею, фактично обґрунтовані тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Так, митним органом зазначено, що ТОВ «Експорт-Альянс» до митного контролю та оформлення заявлено партію товару, імпортовану з Німеччини, м. Attendorn за контрактом від 01.04.2022 №1-KN (далі – Контракт) з компанією «KNEBEL TEXTILRECYCLING GMBH» (Bahnstrabe 1, D-57439 Attendorn DE) (код документу – 4100 в графі №44 ЕМД), доповнення до Контракту від 01.03.2024, №2 та рахунку/інвойсу. 
Заявлений до митного оформлення товар – бувшого використання, а товаросупровідні документи не містять відомості про виробника товару та торгівельну марку. 
Декларантом у електронному інвойсі митної декларації у графі «виробник, торгівельна марка» зазначено – «нема даних». 
Згідно Контракту компанія «KNEBEL TEXTILRECYCLING GMBH» є постачальником товару. 
Митний орган зазначає, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: 
копія ліцензії на виробництво товару; 
копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; 
копія сертифікату на систему якості товару; 
копія сертифікату продукції власного виробництва; 
копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. 
Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД.
Також митний орган зазначає, що Положенням п. 2.2 Контракту передбачено, що якість товару повинна відповідати нормам, прийнятим по кожному виду товару в країні виробництва товару. 
Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми, а також не надані документи, підтверджуючі виробника товару та ТМ.
Митний орган вказує, що згідно пункту 5.1 Контракту умови сплати за товар повинні вказуватися в додатку на кожну окрему поставку товару. 
При цьому, в жодному наданому до митного оформлення документі не вказуються умови сплати за товар. 
Сторони додатково визначають умови оплати кожної поставки. 
Ні додаткова угода до Контракту, ані комерційний рахунок не містять відомостей щодо оплати за товар. 
Інвойс не містить ціни кожної позиції задекларованих товарів за митною декларацією. 
У додатку №2 та інвойсі відсутня інформація щодо товару сумки та додаткові речі до сумок.
Крім того відповідач вказує, що декларант заявляє товар зі ступенем зносу 30%, 3 категорії, у наданому сертифікаті якості ступінь зносу зазначений 30%, 3 категорії, інших підтверджуючих документів про якісні характеристики товару не надано, що є визначальною характеристикою при здійснення визначення митної вартості товарів.
Декларантом не надано замовлення на перевезення вантажу, рахунок-фактуру на оплату транспортних витрат, у довідці та заявці відсутнє посилання на Договір перевезення. 
Згідно наданих документів щодо вартості перевезення товарів на умовах EXW DE Attendorn транспортна складова митної вартості не підлягає перевірці та обчисленню.
У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпровська митниця зобов`язала позивача у 10-денний термін надати (за наявності) такі додаткові документи: 
1) рахунок-проформа; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, 10) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, 11) копію декларації країни відправлення.
Електронними повідомленнями позивачем заявлено митниці про неможливість подання додаткових документів у 10-денний термін.
Митним органом до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів – 2-ґ – резервний метод та випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, що позивач вважає протиправним.
Колегія суддів апеляційної інстанції надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, зазначає, що згідно ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином згідно пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товарів має містити, зокрема: 
наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 
обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Втім, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 06.03.2019 року у справі № 809/278/17, від 27.07.2018 року у справі № 809/1174/17, від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14, від 01.04.2021 року у справі №260/695/19.
Частиною 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації (постанова Верховного Суду України від 30.06.2015 року у справі № 21-591а15).
У свою чергу, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митних декларацій, які давали можливість відповідачу встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Щодо відсутності в електронному інвойсі даних про виробника, суд зазначає, що відомості про виробника є одним із додаткових джерел інформації про оцінюванні товари. Інвойс, з огляду на його призначення, є документом, що підтверджує митну вартість оцінюваного товару. 
При цьому, відсутність в інвойсі даних про виробника не може бути достатньою підставою для висновку про неналежність цього документа, як і не може заперечувати вірогідності усіх інших товаросупровідних документів, які надано до митного оформлення, при цьому відомості, що дають змогу ідентифікувати оцінюваний товар, містяться в інвойсах, специфікаціях, прейскурантах, сертифікатах якості.
Разом з тим, враховуючи, що контракт двосторонній, відсутність відомостей щодо виробника в товаросупровідних документах жодним чином не може свідчити про наявність ще однієї сторони.
Крім того, контрактом, а саме пунктом 1.1 передбачено, що специфікація не є обов`язковим документом, оскільки вартість та якісні ознаки товару можуть бути передбачені або специфікацією або інвойсом, який і було надано митному органу.
Затвердженої форми інвойсів та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.
Разом з тим, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості контролюючий орган має впевнитись, що комерційний інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.
Узагальнене визначення інвойсу – це документ, на підставі якого здійснюється оплата за товар та формується звітність.
Згідно загальносвітової практики, інвойс має містити: дату складання; найменування та реквізити продавця; найменування та реквізити покупця; найменування товарів; ціну товарів; загальну вартість рахунку; валюту оплати.
Також, в інвойсі можуть зазначатись: 
реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка; реквізити відвантажувального документа; платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в інвойсі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок, тощо.
На підставі викладеного суд вважає, що наданий до митного оформлення інвойс дозволяє ідентифікувати поставку товару та містить відомості про вартість товару.
Матеріалами справи підтверджується, позивачем митному органу було надано інвойси, складені на підставі конкретного зовнішньоекономічного договору. 
В них міститься інформація щодо виду ввезеного товару, його кількості та, відповідно, вартості. 
В подальшому такі відомості були детально відображені у наданих митному органу митних деклараціях.
Вказані документи не містять розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, а тому, надані до митного оформлення інвойси дозволяють ідентифікувати поставку товару та містять відомості про вартість товару.
Щодо висновку митного органу про відсутність документального підтвердження торговельної марки товару, суд враховує, що відповідно до вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, найменування торговельної марки (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах) зазначається повністю без будь-яких скорочень; якщо оригінальне написання найменування торговельної марки виконується мовою, в якій використовується латинський алфавіт, то в графі таке найменування зазначається латинськими літерами.
При цьому, чинним митним законодавством, насамперед, частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, в якості документів, які підтверджують митну вартість товарів, не передбачені документи, які підтверджують торгівельну марку товару.
Посилання відповідача щодо відсутності в наданих позивачем товаросупровідних документах умов оплати товару, а також відсутність документів, що засвідчують згоду сторін щодо умов сплати ціни за товар, судом до уваги не приймається, оскільки умови оплати товару передбачені контрактом, а всі інші дані щодо сплати коштів за товар наявні в наданих позивачем інвойсах.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна та інші складові митної вартості товару, при цьому умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак, не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей даних про митну вартість товару.
Разом з тим, жодним нормативним актом, як національного, так і міжнародного законодавства, не встановлено обмеження строків відстрочення платежу для міжнародних договорів купівлі-продажу.
Верховним Судом при прийнятті рішень у справах про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: 
у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. 
У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта.
Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/4680/16.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 36 Митного кодексу України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 36 Митного кодексу України зазначено, що під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Відповідно до норм Митного кодексу України, щодо обраного методу декларування розмитненого товару, пояснюємо наступне: 
Митна вартість – ціна товару, яку учасник зовнішньоекономічної діяльності пред`являє представнику митного органу при перетині вантажем митного кордону України. Коли заповнюється вантажна митна декларація (ВМД) (нині іменована декларацією на товари – ДТ) в одній з граф необхідно вказати митну вартість товару.
Митна вартість безпосередньо впливає на витрати при митному оформленні товарів, так як митні збори, збори і митний ПДВ сплачуються виходячи з величини митної вартості товару.
Митна вартість товарів і відомості, пов`язані з її визначенням, повинні гуртуватись на кількісно обумовленою і документально підтвердженої достовірної інформації. 
Процедура визначення митної вартості товарів повинна бути загальне застосування, тобто не відрізнятися в залежності від джерел постачання товарів.
Згідно ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції). 
Кожен наступний метод застосовується тільки в разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Кодексу.
Отже, позивачем був обраний перший метод, так як відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості застосовується за першим методом (основним), тобто за ціною контракту, оскільки немає ніяких обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, щодо ціни оцінюваних товарів, відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів за ціною контракту, жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів, покупцем не зробить прямо або опосередковано продавцеві, покупець і продавець не пов`язані між собою особи.
Ціна товару (продукції) є найважливішою його характеристикою і істотною умовою угоди. 
Ціна (вартість) товару повинна бути вказана з необхідною і достатньою точністю і повнотою опису з усіма роз`ясненнями та застереженнями. 
Саме ціна (вартість) товару, певна в зовнішньоторговельному контракті (договорі) і є вихідною базою (основою) для визначення митної вартості товару.
При встановленні ціни товару в контракті купівлі-продажу визначаються: одиниця виміру товару, рівень ціни, базисні умови поставки (базис ціни), валюта ціни, спосіб фіксації ціни, наявність знижок і / або умови платежу.
Для уніфікації розуміння прав і обов`язків сторін розроблені базисні умови поставки, які визначають обов`язки продавця і покупця по доставці товарів, установлюють момент переходу ризику випадкової загибелі або псування товару з продавця на покупця. 
Умови називаються базисними тому, що вони встановлюють структуру ціни в залежності від того, включаються витрати з доставки в ціну товару чи ні.
Так, згідно статті 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, були надані.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) – домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Згідно частини 1 статті 5 наведеного Закону, усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право, зокрема, самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що визначений сторонами контракту порядок розрахунків суперечить нормам національного або міжнародного законодавства та унеможливлює підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції обґрунтовано спростував посилання митного органу на ненадання декларантом сертифікату якості як на підставу для витребування додаткових документів та коригування митної вартості товарів, заявлених позивачем до митного оформлення, оскільки сертифікат якості товару не є документом, який підтверджує митну вартість товару в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України.
Надаючи оцінку доводам митного органу про непідтвердження позивачем транспортних витрат, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Верховним Судом сформовано правозастосовчу практику в подібних правовідносинах, відповідно до якої, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. 
Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати, тощо є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачем на підтвердження витрат на перевезення декларантом, зокрема, були надані договори перевезення, а також довідки про транспортні витрати/розрахунки навантаження, які не містять розбіжностей та відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Щодо зауваження відповідача про ненадання до митного оформлення замовлень на транспортування, рахунку-фактури на оплату та актів виконаних послуг, суд звертає увагу на те, що на момент подання митних декларацій митному органу транспортні послуги оплачені не були, оскільки оплата за перевезення здійснюється за закінченням перевезення, тобто, після вивантаження товару на складі покупця, а не в момент знаходження його на митниці.
Крім того, замовлення на транспортування не є документом, який підтверджує митну вартість товару в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, зважаючи на надані позивачем документи до митного оформлення щодо транспортування товару, вказує на необґрунтованість висновків митного органу, оскільки позивачем надано документи, які дають змогу перевірити суму сплачену за транспортування товару.
Крім того, положення п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України та Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надані перевізником довідки про транспортно-експедиторські витрати є допустимими доказами розміру таких витрат.
Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі № 815/2501/18, від 22.08.2019 року у справі № 810/2784/18 та від 11.04.2022 року у справі № 1.380.2019.006980, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що є безпідставним неврахування під час митного оформлення вказаних документів про транспортні витрати.
Митним кодексом України не визначено вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
За вказаних обставин, спростовуються доводи відповідача щодо транспортної складової.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що з кожною зазначеною вище митною декларацією позивачем було надано копії декларацій країни відправлення, що також підтверджується спірними картками відмови. 
Недоліки змісту наданих копій митних декларацій країни відправлення не можуть бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товарів, оскільки надання такої не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
У постанові від 19.03.2019 у справі №810/4116/17 Верховний Суд зазначив, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Згідно з ч.2 ст. 53 МКУ, митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, а тому, не є обов`язковою до подання, у тому числі з перекладом.
Щодо інших доводів митного органу, які визначені як підстави для помилковості визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, суд виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
При цьому, такі посилання митного органу не заслуговують на увагу, оскільки визначаючи зазначені недоліки, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Крім того, суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити про таке.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. 
Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року по справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 року у справі №825/648/17, від 26.05.2022 року у справі №560/355/19.
Також спростовуються посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. 
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Зважаючи на викладене, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача стосовно неможливості перевірки митної вартості товару за відсутності відомостей про відсутність інформації про виробника.
Інші підстави, зазначені у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів суд не бере до уваги, оскільки такі підстави не передбачені частинами 2-4 статті 53 МК України.
Відтак, суд першої інстанції правильно визначив необґрунтованими доводи відповідача про непідтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів МК України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
За результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Приймаючи до уваги, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. 
При цьому, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. 
У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що прийняті Дніпровською митницею спірні рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку прийняттю відповідачем карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом спору у цій справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. 
Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Як зазначено у п. п. 8.1, 8.2 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.
Картка відмови складається за допомогою автоматизованої системи митного оформлення у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
У спірних картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення зазначено такі причини для відмови у митному оформлені: митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.
Оскільки судом скасовано рішення про коригування митної вартості товарів з підстав їх протиправності, спірні картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення також підлягають скасуванню.
За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східної митниці – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.04.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова