Справа № 493/307/26 
Провадження № 3/493/129/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року     м. Балта Одеської області
Суддя Балтського районного суду Одеської області Волошин І.С., при секретарі судового засідання Доскоч А.О. 
за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Сидоренка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,
- за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16.02.2026 року о 11:30 год. за межами с.Мирони Подільського району на автодорозі Т1611 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Пежо Ландрек днз. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме телефонограмою на зазначений ним в протоколі мобільний телефон йому повідомлялося про виклик до суду. Надіслав до суду клопотання про зупинення провадження, однак суд не вбачає підстав для зупинення провадження, а відтак для його задоволення.
Частиною 2 ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст.130 КУпАП, тому, враховуючи норму частини першої цієї статті, вважаю, що справа може бути розглянута за відсутності ОСОБА_1 .
Адвокат Сидоренко В.В. в судовому засіданні просив провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки його підзахисний є діючим військовослужбовцем та на момент зупинки транспортного засобу виконував обов`язки військової служби, через що огляд на стан сп`яніння не міг проводитися працівниками поліції. Також із відеозапису подій за участі ОСОБА_1 , не вбачається яким саме чином працівник поліції встановив наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Отже, вважає, що матеріали справи у якості доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП містять лише недопустимі і недостовірні докази. Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду не надано. 
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними безпосередньо дослідженими судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №592910 від 16.02.2026 року;
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №592927 від 16.02.2026 року
- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 16.02.2026 року;
- відеофайлами від 16.02.2026 року з нагрудного відеореєстратору №211934, які містяться на оптичному носії інформації DVD-R диску, з яких вбачається, що 16.02.2026 року працівники поліції прибули на місце ДТП, де було встановлено, що водій автомобіля Пежо Ландтрек днз. НОМЕР_2 не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив з`їзд в кювет, автомобіль отримав механічні пошкодження. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП за допомогою алкотестера «Drager» або в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився. Йому було роз`яснено, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. 
Допитаний в судовому засідання як свідок ОСОБА_2 , повідомив, що складав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера на місці ДТП або в медичному закладі відмовився під відеозапис, тому ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в порушника були ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота. Відеозапис не повністю фіксує всю подію складання протоколу, оскільки бодікамера розрядилася. На місце вчинення ДТП були присутні працівники Військової служби правопорядку. Пошкоджений автомобіль забрали військовослужбовці.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.
За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху України, зокрема п.2.5. При цьому, презюмоване знання закону є принципом права, згідно з яким закон поширюється на кожного, навіть якщо особа і не знає про нього. Незнання вимог діючого законодавства не є підставою для звільнення особи від передбаченої законом відповідальності та закриття провадження у справі, що кореспондується з положеннями ст.68 Конституції України.
За змістом ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 з подальшими змінами (далі Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.
Згідно зі ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 3 розділу І Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, за положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських.
Пунктом 6 Порядку №1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
За приписами п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду
За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. При цьому, невиконання водієм законної вимоги поліцейського щодо проходження відповідного огляду не свідчить про дотримання ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки саме по собі формальне невисловлення згоди на проходження огляду, без вчинення всіх передбачених законом необхідних дій, не виключає наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом і є закінченим з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду (активна форма) або ухилення від виконання законних вимог поліцейського щодо вчинення дій, спрямованих на проходження такого огляду (пасивна форма). Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
В сенсі положень ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .
Долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають події, по факту яких 16.02.2026 року складено адмінматеріали відносно ОСОБА_1 . Зокрема, відеозаписами зафіксовано факт пропозиції поліцейського пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння та фактична відмова ОСОБА_1 від проходження огляду.
Так, оптичний диск, наявний в матеріалах справи, містить 2 окремих відеофайли, в яких міститься відеозапис з бодікамери поліцейського. Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли не є підставою для визнання їх неналежними доказами, оскільки наявні відеоматеріали є взаємно узгодженими, послідовними та не містять ознак монтажу. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення та має безсторонній характер. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Досліджені відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і у сукупності з іншими відеофайлами повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. Крім того, слід зауважити, що відеоінформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі.
Щодо доводів захисника про те, що протокол складено не уповноваженою особою, оскільки ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, то суддя звертає увагу на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Пунктом 4 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32, огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах.
Даними положеннями законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.
Тобто, зазначена норма стосується військовослужбовців під час проходження ними військової служби та виконання своїх обов`язків. Тоді як на ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції поза межами території будь-якої військової частини та іншого виду об`єкту визначеним законодавством, та ним не надано працівникам поліції та суду доказів того, що він на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення був при виконанні ним обов`язків військової служби.
Крім того суддя за уважує, що повноваження щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП належить виключно до повноважень Національної поліції України (п.п. 1, п. 1. ч. 1 ст. 255 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи, суд у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суддя, вивчивши докази в їх сукупності, враховуючи характер вчинених правопорушень, його підвищену суспільну небезпечність, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення в межах установлених санкцією за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік 
(реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; номер рахунку (стандарт IBAN) UA848999980313080149000015001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу 21081300, протокол серії ЕПР1 №592910 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1 ).
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 665,60 грн.
(реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (стандарт IBAN) UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).
Відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу ця постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ